Справа № 127/4718/24 
Провадження № 33/801/439/2024
Категорія: 149 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шлапак Д. О.
Доповідач: Сопрун В. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року                                                                     м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В., 
за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Стороженка М.М., 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  за ч.5 ст.126 КУпАП, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  та його адвоката Стороженка Максима Миколайовича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 квітня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №384320, 04 лютого 2024 року о 16:00 год в м. Вінниці по вул. Батозька, 1В, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «SKODA OCTAVIA A5», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 24 липня 2023 року. Правопорушення вчинено повторно протягом року, постанова серія ЕАТ № 7932981 від 13 жовтня 2023 року. Своїми діями водій ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 квітня 2024 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Не погодившись з постановою суду,  ОСОБА_1 та його адвокат Стороженко М.М. подали апеляційну скаргу, оскільки вважають її незаконною та необґрунтованою, порушено принцип презумпції невинуватості, порушено право на справедливий суд, постанова суду ґрунтується на неповному та необ`єктивному дослідженні доказів, містить помилки у застосуванні норм матеріального та процесуального права, призначено неспівмірне покарання. Просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за ч.5 ст.126 КУпАП. 
Заслухавши ОСОБА_1 та його адвоката Стороженка М.М., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно ч.ч.9, 10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Частина 5 ст.126 КУпАП, передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №384320, 04 лютого 2024 року о 16:00 год в м. Вінниці по вул. Батозька, 1В, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «SKODA OCTAVIA A5», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами. 
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 24 липня 2023 року (справу №128/2466/23), яка залишена без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 29 серпня 2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Також, постановою № ЕАТ № 7932981 від 13 жовтня 2023 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення, постанова суду в справі №128/2466/23 та постановою № ЕАТ № 7932981, є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.
З відеозапису з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 сам повідомив, що їхав в автомобілі, хоча в подальшому заперечив керування автомобілем, що апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Крім того, з зазначеного відеозапису вбачається, що правопорушник спершу повідомив працівникам поліції не вірні особисті дані, а саме вказав, що він ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , замість вірного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що свідчить про намагання ним уникнути адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції є належним, допустимим та переконливими, оскільки відеозапис містить усі необхідні складові для визнання його даних доказами, зібраними в установленому законом порядку.
Ставити під сумнів дані докази у суду немає підстав, оскільки вони отримані у відповідності до вимог закону.
Підстав вважати, що в процесі встановлення обставин справи зі сторони органів поліції на особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, чинився тиск, необ`єктивне ставлення до правопорушника з боку працівників поліції, в суду немає.
Матеріали справи не містять доказів того, що до   ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) скаржник не надав.
В своєму рішенні від 29 червня 2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».
Відтак, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. 
Посилання апелянта на порушення його прав через розгляд справи у відсутності останнього, не знайшло свого об`єктивного підтвердження, так як статтею 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проте ст.126 ч.5 КУпАП до цього переліку не входить.
Також, апеляційним судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 забезпечено право на участь у судовому розгляді задля усунення можливих порушень, чого по справі не встановлено, натомість доведеність вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відповідає критерію «поза розумним сумнівом».
Апеляційним судом шляхом проведення апеляційного розгляду з належним повідомленням особи, що притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час та місце розгляду справи та наданням можливості його безпосередньої участі у судовому перегляді постанови, було відновлено права останнього, перевірені всі вказані в апеляційній скарзі доводи, проте не встановлено підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі.
Отже розгляд судом справи за відсутності правопорушника та його адвоката не вплинув на висновок суду про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
Керуючись ст.126, ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його адвоката Стороженка Максима Миколайовича залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 квітня 2024 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                          В. В. Сопрун