КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року 
м. Київ
єдиний унікальний номер судової справи 759/8194/23
номер провадження 22-ц/824/1764/2024
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Березовенко Р.В., Мостової Г.І.,	
розглянуву порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 листопада 2023 року /суддя Ключник А.С./
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми збитку, що перевищує межі страхової виплати, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 05 травня 2023 року звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 81 257,19 грн, витрати на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 4800 грн, моральну шкоду в розмірі 15 000 грн.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 15 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 гривень. /а.с. 111-116/
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, задовольнивши позовні вимоги.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не враховано практику ВС у справі №757/48467/21 від 28.06.2023 р., що вказує, що коефіцієнт фізичного зносу, на який зменшено страхове відшкодування, підлягає стягненню з винної особи. Вказував, що згідно зі ст. 1194 ЦК України, саме відповідач  має відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою і ліміт відповідальності страхової компанії не має значення. Також неправомірно судом першої інстанції відмовлено у компенсації витрат на проведення оцінки. У компенсації моральної шкоди відмовлено без обґрунтування взагалі.
Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість її доводів. Вказував, що для встановлення розміру матеріального збитку ПАТ «СК «УСТ» замовило незалежну експертну оцінку пошкодженого транспортного засобу позивача, згідно з висновком якої вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складала 54 000, 64 грн (з ПДВ) та 51 629,37 грн (без ПДВ). Вказану суму було виплачено позивачу та він не заявляв про будь-які заперечення. Позивач не оскаржував розмір страхового відшкодування до ПАТ «СК Українська страхова група» та прийняв його на власний рахунок без заперечень, тобто сума виплачена йому була узгоджена сторонами. Одночасно, звертаючись до суду позивач вказує, що ПАТ «СК «УСТ» невірно визначено суму матеріального збитку. Проте, з вимогою щодо стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 15 315,45 грн. не звертався, що свідчить про згоду зі звітом № 28124 від 10 квітня 2023 року, складеним на замовлення ПАТ «СК «УСТ». Отже, рішення суду законне і обґрунтоване. Також просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 5 000,00 грн.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.
З матеріалів справи вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 02 березня 2023 року з вини відповідача, автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.
Цивільно-правова відповідальність відповідача на час дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена в ПАТ «СК «УСГ».
Після огляду автомобіля, представник ПАТ «СК «УСГ» повідомив позивачу розмір страхового відшкодування, який на думку позивача був недостатнім.
Для проведення експертизи позивач звернувся до ТОВ «Клевер Експерт». Згідно зі звітом експерта від 05 квітня 2023 року № 112/03-23 вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування фізичного зносу складає 133 946,56 грн; вартість матеріального збитку 65 911,30 грн; вартість матеріального збитку без урахування ПДВ - 61 051,64 грн.
Для встановлення розміру матеріального збитку ПАТ «СК «УСГ» замовило незалежну експертну оцінку пошкодженого транспортного засобу позивача, згідно з висновком якої вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 54 090,64 (з ПДВ) та 51 629,37 (без ПДВ) (звіт від 10 квітня 2023 року № 28124).
Позивач звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.
Розглянувши заяву позивача про виплату страхового відшкодування, страховик листом від 11 квітня 2023 року повідомив, що розмір виплати страхового відшкодування з урахуванням евакуації складає 52 739,37 грн.
19 квітня 2023 року позивач отримав від страховика страхове відшкодування у сумі 52 689,37 грн. У відповіді на відзив від 09 червня 2023 року позивач зазначив, що ПАТ «СК «УСГ» виплатило йому повну суму, що він просив на підставі, замовленого ним звіту експерта від 05 квітня 2023 року.
Водночас позивач твердить, що така сума є недостатньою для покриття матеріального збитку, тож, керуючись приписами статті 1194 Цивільного кодексу України, просив стягнути з відповідача різницю у сумі 81 257,19 грн між фактичним розміром шкоди у сумі 133 946,56 грн і страховим відшкодуванням у сумі 52 689,37 грн.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вірно зазначав про те, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, майну третьої особи.
Основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, повинен нести страховик в межах страхової суми.
Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.
Приписами статті 1194 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Тобто статтею 1194 Цивільного кодексу України регламентується визначення обсягу відповідальності застрахованої особи (відповідача) у разі недостатності страхової виплати.
Натомість, ПАТ «СК «УСГ» відшкодувало шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у повному обсязі, що не заперечує сам позивач та підтверджується матеріалами справи.
Покладання ж обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17).
Доводи апеляційної скарги, про те, що судом першої інстанції не враховано практику ВС у справі №757/48467/21 від 28.06.2023 р., що вказує, що коефіцієнт фізичного зносу, на який зменшено страхове відшкодування, підлягає стягненню з винної особи, та те, що ст. 1194 ЦК України, передбачено, що саме відповідач  має відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою і ліміт відповідальності страхової компанії не має значення, апеляційним судом відхиляються.
Так, позивач бере до уваги висновок замовленої ним експертизи на суму 133 946, 56 грн, віднімає від цієї суми страхову виплату 52 689, 37 грн, водночас, вимог до страхової щодо недоплаченого відшкодування в межах ліміту відповідальності не заявляє. При чому, розмір збитку 61 051, 64 грн, за звітом страхової 88 548, 31 грн.
Тобто, позивачем не доведено, що страхова виплата була не повна саме у зв`язку з законодавчими обмеженнями.
Саме така правова позиція висловлена ВС у постанові від 04.12.2019 р. у справі №359/2309/17.
Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, відхиляються і доводи щодо неправомірності відмови у стягненні коштів за проведену позивачем експертизу та моральну шкоду. 
Таким чином,  доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.  375, 381, 382 ЦПК України, суд, - 

 

 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 листопада 2023 року - залишити без задоволення.  
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 листопада 2023 року  - залишити без змін.  
Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий:                                        Судді: