К И Ї В С Ь К И Й    А П Е Л Я Ц І Й Н И Й    С У Д	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року                                                                     місто Київ
 
справа № 369/16357/23
апеляційне провадження № 22-ц/824/649/2024
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача - Головачова Я.В.,
 
суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,
 
за участю секретаря судового засідання: Осінчук Н.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця", подану представником Мороз Наталією Василівною, на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області у складі судді Янченка А.В. від 8 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" про стягнення заробітної плати,  
 
в с т а н о в и в :
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" про стягнення заробітної плати.
 
Позов обґрунтовано тим, що наказом Фонду державного майна України від 6 грудня 2021 року № 2175 ОСОБА_1 обрано (призначено) членом Наглядової ради  ДП "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця". 13 грудня 2021 року між ДП "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" та          ОСОБА_1 укладено відповідний договір. 
 
Позивачем належним чином та у повному обсязі виконувалися обов`язки та здійснювалися повноваження передбаченні законодавством України, статутом
ДП "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця", положенням про наглядову раду ДП "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця". 
 
Посилаючись на те, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі виплачував заробітну плату, позивач просив стягнути заборгованість по невиплаченій заробітній платі за період з 13 грудня 2021 року по 28 лютого 2023 року в сумі 263 788 грн 80 коп.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 8 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ДП "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати за період з 1 листопада 2021 року по 28 лютого 2023 року у розмірі 263 788 грн. 80 коп. Стягнуто з ДП "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" в дохід держави суму судового збору у розмірі 2 637 грн. 88 коп.
 
Рішення мотивоване тим, що ДП "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" не провело з позивачем належний розрахунок, що стало підставою для стягнення заборгованості по заробітній платі.
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
 
У поданій апеляційній скарзі ДП "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця", посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
 
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
 
Скаржник зазначає, що згідно зі статтею 233 КЗпП України позивач мав право звернутися до суду у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, у даному випадку - починаючи з 7 березня 2023 року (день отримання позивачем довідки про доходи) і до 7 червня 2023, всупереч цьому ОСОБА_1 звернувся з позовом в жовтні 2023 року, тобто з пропуском встановленого законом строку.  
 
Суд не врахував, що згідно з пунктом 5.2-5.3 договору з членом Наглядової ради винагорода виплачується на підставі підписаного між сторонами акта приймання-передачі наданих послуг, проте позивачем відповідні акти не надані. Крім того, згідно довідки від 26 грудня 2023 року, позивачу нарахована заробітна плата за період з листопада 2021 року по лютий 2023 року в сумі 241 806 грн 40 коп., а не 263 788 грн. 80 коп. як зазначив позивач і з чим погодився суд. Судом не було зазначено, що сума стягується без утримання податків.  
 
Скаржник також звертає увагу, що дана справа підлягає вирішенню у межах господарського судочинства, оскільки наявний спір між членом виконавчого органу і юридичною особою.
 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
 
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу зазначав, що позивач не одержував письмового повідомлення про нараховані суми до виплати, а тому строк для звернення до суду із позовом не пропущений. Сума заборгованості судом визначена вірно, відповідачем належним чином не спростована; на підтвердження виконання обов`язків члена Наглядової ради надав копії актів приймання-передачі наданих послуг. 
 
Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання 
 
Представники ДП "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі.
 
Зважаючи на те, що представник скаржника повторно подав клопотання про відкладення, не з`явився в судове засідання, з метою дотримання розумних строків розгляду даної справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання.
 
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав, що суд першої інстанції ухвалив судові рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Судом установлено, що наказом Фонду державного майна України від 6 грудня 2021 року № 2175 ОСОБА_1 обрано (призначено) Членом Наглядової ради              ДП "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця".
 
13 грудня 2021 року з Членом Наглядової ради ДП "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" Бартоховим О.В. укладено договір, відповідно до умов якого Член Наглядової ради підприємства зобов`язується здійснювати повноваження, виконувати функції і обов`язки, передбачені законодавством України, статутом підприємства, пов`язані з обранням його на посаду Члена Наглядової ради підприємства, а підприємство зобов`язується створювати належні умови для здійснення функцій Члена Наглядової ради ти оплатити його послуги на умовах цього Договору.
 
На підставі наказу виконуючого обов`язки голови Фонду державного майна України Д. Шугалія від 26 квітня 2023 року № 771 повноваження незалежного члена Наглядової ради ДП "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" ОСОБА_1 достроково припинені 30 квітня 2023 року. 
 
Згідно з копіями довідок про доходи від 7 березня 2023 року, 26 грудня 2023 року, виданих ДП "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця", за період з листопада 2021 року по березень 2023 року ОСОБА_1 належить до виплати сума в розмірі 241 806 грн 40 коп. (а.с. 8, 86)  
 
Позиція суду апеляційної інстанції
 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
 
Частиною 4 статті 43 Конституції України передбачено право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
 
Згідно з частиною 1 статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
 
Відповідно до частини 1 статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
 
Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.
 
Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права та обов`язки.
 
Відповідно до положень частини 1 статті 94 КЗпП України та статті 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
 
Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (частина 1 статті 115 КЗпП України).
 
Відповідно до вимог статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України.
 
Згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювань ним суму.
 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції в цілому дійшов правильного висновку про те, що при звільненні позивача з ним не було проведено повний розрахунок та виплачено усі належні йому суми, а тому відповідач має обов`язок щодо виплати цих сум. 
 
Разом з тим, суд першої інстанції не звернув належної уваги, що згідно з копіями довідок про доходи від 7 березня 2023 року, 26 грудня 2023 року, виданих ДП "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця", за період з листопада 2021 року по березень 2023 року ОСОБА_1 належало до виплати 241 806 грн 40 коп. 
 
Будь-яких інших доказів на підтвердження розміру невиплаченої позивачу заробітної плати матеріали справи не містять, а тому висновок суду про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 263 788 грн. 80 коп. є помилковим; рішення суду в цій частині підлягає зміні.
 
Доводи апеляційної скарги про те, що винагорода члену Наглядової ради виплачується на підставі підписаного між сторонами акта приймання-передачі наданих послуг, які позивачем не надані, не приймаються колегією суддів, оскільки копії відповідних актів подані на стадії апеляційного розгляду та прийняті судом з метою дотримання балансу інтересів сторін.  
 
Посилання у апеляційній скарзі на те, що позивач пропустив трьохмісячний строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про стягнення невиплаченої заробітної плати є безпідставними та не ґрунтуються на нормах матеріального права.
 
Згідно з частиною 2 статті 233 КЗпП України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
 
ОСОБА_1 звернувся до  суду з позовом про стягнення заробітної плати 5 жовтня 2023 року, при цьому матеріали справи не містять доказів отримання (надсилання) позивачу письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, а копія довідки від 7 березня 2023 року таким документом не є. Крім того, вона видана раніше, ніж позивач був звільнений (30 квітня 2023 року). Встановлені обставини свідчать, що встановлений частиною 2 статті 233 КЗпП України строк не пропущено. 
 
Посилання скаржника на відсутність у резолютивній частині рішення вказівки про відрахування суми податків не можна вважати доводом апеляційної скарги, який впливає на суть ухваленого рішення. Проте колегія суддів вважає необхідним зазначити, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми, зокрема заборгованості по заробітній платі, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із відповідної суми при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума зменшується на суму податків і зборів.
 
Суд апеляційної інстанції також відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що дана справа підлягає вирішенню у межах господарського судочинства.
 
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами (частина 1 статті 19 ЦПК України).
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
 
При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суб`єктного складу такого спору, суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 вересня 2020 року у справі № 205/4196/18 вказала, що до юрисдикції господарського суду за пунктом 3 частини 1 статті 20 ГПК України належать спори, в яких позивач, відсторонений від посади керівника юридичної особи (її виконавчого органу), або позивач, повноваження якого як керівника юридичної особи (її виконавчого органу) припинені за частиною 3 статті 99 ЦК України, пунктом 5 частини 1 статті 41 КЗпП України, оспорює законність дій органу управління юридичної особи (загальних зборів, наглядової ради) з такого відсторонення або звільнення (припинення повноважень). За правилами цивільного судочинства треба розглядати спори, в яких позивач оскаржує законність розірвання з ним трудового договору (контракту) з підстав, передбачених КЗпП України, крім такого розірвання за пунктом 5 частини 1 статті 41 КЗпП України (пункти 53, 54 постанови).
 
Отже, трудовий спір між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом) стосовно стягнення невиплаченої заробітної плати підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а не господарського, як на то помилково вказує апелянт.
 
Підсумовуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягає зміні, а саме зменшенню стягнутої грошової суми з 263 788 грн. 80 коп. до  241 806 грн. 40 коп.
 
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд
                
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу державного підприємства "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця", подану представником Мороз Наталією Василівною , задовольнити частково.
 
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 8 грудня 2023 року змінити, зменшити розмір заборгованості по заробітній платі, що підлягає стягненню з державного підприємства "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" на користь ОСОБА_1 з 263 788 грн. 80 коп. до  241 806 грн. 40 коп.
 
Відповідно зменшити суму судового збору, що підлягає стягненню з державного підприємства "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" в дохід держави, з 2 637 грн. 88 коп. до 2 418 грн. 
 
В іншій частині рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 8 грудня 2023 року залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

 
Головуючий                                                            

 
 
Судді: