УХВАЛА
02 квітня 2024 року
м. Київ
справа № 629/6463/19
провадження № 51-1059ск24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 від 19 лютого 2024 року на судові рішення стосовно нього,
встановив:
Засуджений  ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу                                   від 19 лютого 2024 року, яку Суд ухвалою від 27 лютого 2024 року залишив без руху, через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), і надав строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Касатору було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга повертається особі, яка її подала.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 27 лютого 2024 року                        ОСОБА_4 подав нову касаційну скаргу від 18 березня 2024 року, проте усіх недоліків, на які вказав Суд, касатор не усунув з огляду на таке.
Насамперед колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що усупереч приписам п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК ОСОБА_4 не вказав у касаційній скарзі, які судові рішення він оскаржує до Верховного Суду.
Також засуджений усупереч п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, усуваючи недоліки касаційної скарги, знову не вказав, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних ним судових рішень, а викладені ним обґрунтування стосуються неповноти досудового розслідування та заперечення встановлених судами попередніх інстанцій обставин провадження.
Крім того, сформульована засудженим вимога у касаційній скарзі, поданій на усунення недоліків, усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК не співвідноситься ізприписами  ст. 436 КПК.
Так, ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції і закрити кримінальне провадження, однак колегія суддів зауважує, що закриття кримінального провадження можливе лише у разі скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій, але скаржник не заявляє таких вимог. До того ж, порушуючи питання про закриття кримінального провадження, касатор не зазначив підставу для закриття кримінального провадження, передбачену ст. 284 КПК та не навів обґрунтувань доводів у цій частині, які б співвідносилися з заявленою підставою для закриття кримінального провадження.
Засуджений ОСОБА_4 , окрім вказаної вище вимоги, також просить суд касаційної інстанції «скасувати нинішнє судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстнації». Проте ця вимога засудженого сформульована неповно, оскільки він не зазначив назву суду, рішення якого просить скасувати і дату його ухвалення. Суд зауважує, що ОСОБА_4 з огляду на зміст вимоги просить скасувати одне судове рішення, однак призначення нового розгляду в суді першої інстанції можливе лише у разі скасуванні судових рішень місцевого та апеляційного судів.
Наявність зазначених вище недоліків, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, оскільки суд касаційної інстанції  відповідно до ч. 2 ст. 433 КПКпереглядає судові рішення в межах касаційної скарги.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 429 КПК передбачено, що касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
З огляду на те, що ОСОБА_4 не усунув недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, колегія суддів вважає за необхідне повернути її разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                             ОСОБА_3