ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/1612/23  Номер провадження 33/814/664/24	Головуючий у 1-й інстанції Хоменко Д. Є.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_1 – захисника Марина Аліни Олексіївни на постанову судді Чутівського районного суду Полтавської області від 14 березня 2024 року, 
                        
ВСТАНОВИВ:
       
Постановою судді Чутівського районного суду Полтавської області від 14 березня 2024 року, визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення в виді штрафу в сумі 850 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 місяці.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 , 17.12.202 о 08:50 год. на 395 км. автодороги Київ-Харків-Довжанський, керував транспортним засобом Mercedes Benz Sprinter 413 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю. Адміністративне правопорушення вчинено повторно протягом року, а саме 10.12.2023 притягувався за ч. 3 ст. 121, чим порушив вимоги п.п. 31.3б ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 121 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Марина А.О. подала апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати постанову, а провадження по справі направити на новий розгляд.
Вказує, що розгляд справи має відбутися за місцем проживання правопорушника, про що неодноразово заявлялося в місцевому суді.
Також вважає неналежним та беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні, складений протокол, який не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно до положень Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.
Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 т, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.
Відповідно до п.31.3б Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).
Згідно ч. 4 ст.121 КУпАП повторне керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі від п`ятидесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб. 

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 505969, 17.12.202 о 08:50 год. на 395 км. автодороги Київ-Харків-Довжанський, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes Benz Sprinter 413 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю. Адміністративне правопорушення вчинено повторно протягом року, а саме 10.12.2023 притягувався за ч. 3 ст. 121, чим порушив вимоги п.п. 31.3б ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.
Повторність вчинення правопорушення протягом року доводиться постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №1098079 від 10.12.2023, щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, який підлягає обов`язковому технічному контролю та своєчасно його не пройшов.
Також з довідок УПП в Полтавській області вбачається відсутність інформації щодо проходження обов`язкового технічного контролю ТЗ Mercedes Benz Sprinter 413 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент складання протоколу та притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП 10.12.2023.
Зазначені докази, які є належними в розумінні ст.251 КУпАП, свідчать про повторність керування ОСОБА_1 протягом року транспортним засобом, який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.
З огляду на встановлені обставини, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду та фактично зводяться до незгоди розгляду справи Чутівським районним судом Полтавської області, оскільки на думку захисника справа має розглядатися у відповідності до норм ч. 2 ст. 276 КУпАП за місцем проживання порушника. 
Вказані доводи апеляційний суд не приймає до уваги як такі, що не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не свідчать про порушення ним норм процесуального права. 
Так, частиною 2 статті 276 КУпАП, визначено альтернативну можливість розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, які можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
Тобто правоохоронним органам надано право самостійно визначати територіальну підсудність справ згідно положень ст. 276 КУпАП.
Аналогічні роз`яснення містяться в п. 2 Постанови ВСУ №11 від 11.06.2004 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення».
Таким чином УПП в Полтавській області було обґрунтовано направлено матеріали справи для розгляду до місцевого суду за місцем скоєння правопорушення, тобто до Чутівського районного суду, який в даному випадку є правомочним судом, юрисдикція якого поширюється на справи про правопорушення скоєні на його території. 
Апеляційний суд також звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Тобто справа про адміністративне правопорушення має бути розглянута судом протягом 3 місяців.
Разом з тим подані клопотання про передачу справи до іншого суду, про що вказує апелянт в своїй апеляційній скарзі, свідчать про намагання уникнути відповідальності шляхом ймовірного затягування її розгляду, в тому числі і шляхом подачі відповідного клопотання про направлення матеріалів справи до суду за місцем проживання правопорушника. 
Посилання захисника на те, що протокол про адміністративне правопорушення не доводить вину ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вина останнього доводиться зібраними по справі доказами в своїй сукупності, в тому числі і протоколом, в якому зафіксована дата, місце та суть правопорушення, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, що не було спростовано як в місцевому суді, так і суді апеляційної інстанції.
За вказаних обставин, апеляційний суд визнає доводи апелянта неспроможними і такими, що не узгоджуються із зібраними по справі доказами, яким суд надав вірну правову оцінку. 
За змістом ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Частиною четвертою статті 121 КУпАП передбачено санкцію лише у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або найбільш суворий з адміністративних стягнень - адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.
Враховуючи, що при накладенні адміністративного стягнення суддею місцевого суду відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та застосовано мінімально можливе покарання за скоєне правопорушення, суд погоджується з обраною мірою покарання та не вбачає правових підстав для закриття провадження по справі внаслідок відсутності складу правопорушення в діях водія ОСОБА_1 . 
За вказаних обставин апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду без змін. 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – захисника Марина Аліни Олексіївни залишити без задоволення.
Постанову судді Чутівського районного суду Полтавської області від 14 березня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

          Суддя                                                                 О.І. Обідіна