ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 травня 2024 року           справа №200/1175/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року у справі № 200/1175/24 (головуючий І інстанції Молочна І.С.) за позовом   ОСОБА_1 до 1) Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 2) Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, 2) Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про оскарження постанови,-

                                                              У С Т А Н О В И В:       

ОСОБА_1 , позивач, звернулась з позовом до суду з вимогами до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі – відповідач-1) (з урахуванням уточнень):
- постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бусела Володимира Олександровича про закінчення виконавчого провадження від 10 серпня 2023 року по виконавчому листу №260/3586/22/2023, виданого 24 квітня 2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області врахувати у пільговий стаж роботи період роботи з 01 червня 2021 року по 25 лютого 2013 року згідно довідки ПАТ «Завод по обробці кольорових металів» 16-58/41 від 29 липня 2019 року, визнати неправомірною та скасувати;
- визнати неправомірною бездіяльність начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Филиппенко Ганни щодо нескасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бусела Володимира Олександровича про закінчення виконавчого провадження від 10.08.2023 року по виконавчому листу №260/3586/22/2023, виданого 24 квітня 2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області врахувати позивачу у пільговий стаж роботи період роботи з 01 червня 2021 року по 25 лютого 2013 року згідно довідки ПАТ «Завод по обробці кольорових металів» 16-58/41 від 29 липня 2019 року;
- зобов`язати начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Филиппенко Ганну скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бусела Володимира Олександровича про закінчення виконавчого провадження від 10 серпня 2023 року по виконавчому листу №260/3586/22/2023, виданого 24 квітня 2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області врахувати позивачу у пільговий стаж роботи період роботи з 01 червня 2021 року по 25 лютого 2013 року згідно довідки ПАТ «Завод по обробці кольорових металів» 16-58/41 від 29 липня 2019 року. 
Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 056350010822 від 11 серпня 2022 року про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком. Пунктом 3 резолютивної частини рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року, ухвалене у адміністративній справі №260/3586/22, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  врахувати у пільговий стаж роботи за Списком №1 позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , період роботи: з 01 червня 2021 року по 25 лютого 2013 року згідно довідки ПАТ "Завод по обробці кольорових металів" 16- 58/41 від 29 липня 2019 року.
Вказує, що остання ухвала про виправлення описки була винесена Закарпатським окружним адміністративним судом 14 грудня 2023 року. Проте, 10 серпня 2023 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Буселом Володимиром Олександровичем, при примусовому виконанні виконавчого листа №260/3586/22/2023, виданого 24 квітня 2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом, було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.
Позивач зазначає, що на її звернення поновити виконавче провадження та скасувати постанову державного виконавця від 10 серпня 2023 року, начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Филиппенко Г. відмовила листом від 08 лютого 2024 року. Позивач звертає увагу суду, що вищевказане рішення суду до цього часу не виконане, пільговий стаж з урахуванням декретних відпусток згідно довідки ПАТ «Завод по обробці кольорових металів» 16-58/41 від 29 липня 2019 року, не врахований, в призначенні пенсії за новою заявою від 02 січня 2024 року, знову було відмовлено, а заява про призначення пенсії від 05 серпня 2022 року до цього часу без відповіді.
Також, позивач наголошує, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 10 серпня 2023 року по виконавчому листу №260/3586/22/2023 прийнята раніше ніж кінцева редакція рішення адміністративного суду, тобто до 14 грудня 2023 року. Вказує, що орган державної виконавчої служби виконував ту редакцію судового рішення, що прийнята з численними помилками та описками.
Позивач вважає постанову про закінчення виконавчого провадження від 10 серпня 2023 року по виконавчому листу №260/3586/22/2023 протиправною та такою, що порушує норми чинного законодавства.
Крім того, позивач вважає, що начальником Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Филиппенко Ганною була допущена протиправна бездіяльність щодо нескасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 10 серпня 2023 року по виконавчому листу №260/3586/22/2023, що видано 24 квітня 2023 року. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року у справі № 200/1175/24 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бусела Володимира Олександровича про закінчення виконавчого провадження №71953897 від 10 серпня 2023 року. Визнано протиправною бездіяльність Начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при здійсненні контролю за постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бусела Володимира Олександровича про закінчення виконавчого провадження №71953897 від 10 серпня 2023 року. В іншій частині позовних вимог – відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що постанова про закінчення виконавчого №71953897 від 10 серпня 2023 року, винесена на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження». На момент винесення постанови про закінчення виконавчого №71953897 від 10 серпня 2023 року вимоги виконавчого листа №260/3586/22/2023, виданого Закарпатським окружним адміністративним судом 24 квітня 2023 року, боржником Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виконано фактично у повному обсязі, а саме враховано до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01 червня 2021 року по 25 лютого 2013 року згідно довідки ПАТ «Завод по обробці кольорових металів» від 29 липня 2019 року №16-58/41.                                                                                                                         Вимог Закону при винесені постанови про закінчення виконавчого №71953897 від 10 серпня 2023 року державним виконавцем порушено не було, а тому постанова скасуванню не підлягає в порядку передбаченому статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».                                                                                                               Також, зазначено, що позивач в порядку статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби до відділу не зверталась, а ухвала суду у справі №260/3586/22 про виправлення описки не може бути підставою для скасування постанови про закінчення виконавчого №71953897 від 10 серпня 2023 року.                              
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.    
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_2 .
05 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В порядку принципу екстериторіальності рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 056350010822 від 11 серпня 2022 року відмовлено заявнику в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недосягненням пенсійного віку, передбаченого чинним законодавством та не підтвердженням пільгового стажу.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року у справі №260/3586/22, яке набрало законної сили 08 березня 2023 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №056350010822 від 11.08.2022 про відмову ОСОБА_1 призначенні пенсії за віком.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області врахувати у страховий стаж ОСОБА_1 період роботи: з 01.06.2001р. по 25.02.2013 р. згідно довідки ПАТ "Завод по обробці кольорових металів" 16-58/41 від 29.07.2019 року .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , яка зареєстрована за N 866 від 05 серпня 2022 року.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судові витрати у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість грн. 20 коп.) сплаченого судового збору.
В решті позовних вимог - відмовлено.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року у справі №260/3586/22 виправлено описку в резолютивній частині рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року, шляхом зазначення вірного реєстраційного номеру облікової картки платника податків ОСОБА_1 – НОМЕР_1 та викладено пункти 1, 3 та 5 резолютивної частини рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року №260/3586/22 у визначеній в ухвалі редакції.
24 квітня 2023 року на виконання рішення від 03 листопада 2022 року у справі №260/3586/22 Закарпатським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №260/3586/22 наступного змісту:
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області врахувати у страховий стаж ОСОБА_1 період роботи: з 01.06.2001р. по 25.02.2013 р. згідно довідки ПАТ "Завод по обробці кольорових металів" 16-58/41 від 29.07.2019 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , яка зареєстрована за N866 від 05 серпня 2022 року.».
За результатом дослідження матеріалів справи, суд констатує, що зміст виконавчого листа від 24 квітня 2023 року відповідає резолютивній частині рішення від 03 листопада 2022 року у справі №260/3586/22 та ухвали від 03 квітня 2023 року у справі №260/3586/22.
Ухвалою від 25 травня 2023 року у справі №260/3586/22 виправлено описку у вступній та резолютивній частинах рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року та вирішено вважати вірними пункт 3 резолютивної частини вказаного рішення в наступній редакції:
"Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області врахувати у пільговий стаж роботи за Списком №1 ОСОБА_1  період роботи: з 01.06.2001р. по 25.02.2013 р. згідно довідки ПАТ "Завод по обробці кольорових металів" 16-58/41 від 29.07.2019 року ".
26 червня 2023 року постановлено ухвалу, якою виправлено описку в рішенні від 03 листопада 2022 року у справі №260/3586/22 та викладено пункт 3 його резолютивної частини у визначеній ухвалою редакції.
26 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача як органу примусового виконання рішень із заявою, в якій просила прийняти до виконання виконавчий лист №260/3586/22, виданий 24 квітня 2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом, відносно перерахунку та виплати пенсії відповідно до вказаного листа. До вказаної заяви позивачем як стягувачем долучено виконавчий лист Закарпатського окружного адміністративного суду №260/3586/22, що видано 24 квітня 2023 року, копію довідки від 01 серпня 2022 року №2105-5001944346 про взяття на облік внутрішньо переміщену особу, копію паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера заявника, копію довідки про реєстрацію місця проживання.
Позивачем не вказано, а надані відповідачем у цій справі матеріали виконавчого провадження не містять відомості про долучення заявником як стягувачем інших рішень, прийнятих в межах адміністративної справи №260/3586/22.
Відтак, матеріалами виконавчого провадження ВП №71953897 підтверджено, що відповідач отримав на виконання виконавчий лист №260/3586/2023, що видано 24 квітня 2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом щодо виконання рішення від 03 листопада 2022 року, яке набрало законної сили 08 березня 2023 року в частині виконання наступних вимог:
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області врахувати у страховий стаж ОСОБА_1 період роботи: з 01.06.2001р. по 25.02.2013 р. згідно довідки ПАТ "Завод по обробці кольорових металів" 16-58/41 від 29.07.2019 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , яка зареєстрована за N866 від 05 серпня 2022 року».
06 червня 2023 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бусела Володимира Олександровича про відкриття виконавчого провадження ВП №71953897 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №260/3586/22/2023, виданого 24 квітня 2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області врахувати у страховий стаж ОСОБА_1 період роботи з 01.06.2021 року по 25.02.2013 року згідно довідки ПАТ «Завод по обробці кольорових металів» 16-58/41 від 29.07.2019 року.
За результатом дослідження постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №71953897 від 06 червня 2023 року, суд констатує, що означене рішення суб`єкта владних повноважень містить відомості про початок виконавчого провадження щодо виконання в примусовому порядку лише одного зобов`язального заходу, а саме: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області врахувати у страховий стаж ОСОБА_1 період роботи: з 01.06.2001р. по 25.02.2013 р. згідно довідки ПАТ "Завод по обробці кольорових металів" 16-58/41 від 29.07.2019 року
Водночас, постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №71953897 від 06 червня 2023 року не містить відомостей про початок виконавчого провадження щодо виконання такої зобов`язальної вимоги, як: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , яка зареєстрована за N866 від 05 серпня 2022 року.
11 липня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом «Щодо надання інформації на ОСОБА_1 » вих.№0500-0302-5/59715, у зв`язку з надходженням вимоги головного державного виконавця від 07 липня 2023 року №6710 щодо виконавчого провадження від 06 червня 2023 року ВП №71953897 на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року по справі №260/3586/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яке набрало законної сили 08 березня 2023 року, повідомило головного державного виконавця про виконання означеного рішення. Так, орган пенсійного фонду вказав, що рішенням суду від 03 листопада 2022 року по справі № 260/3586/22 зобов`язано Головне управління врахувати у страховий стаж ОСОБА_1 період роботи з 01 червня 2001 року по 25 лютого 2013 року згідно довідки ПАТ «Завод по обробці кольорових металів» 16-58/41 від 29 липня 2019 року. На виконання рішення суду від 03 листопада 2022 року та ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року про виправлення описок по справі №260/3586/22 враховано до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01 червня 2001 року по 25 лютого 2013 року згідно довідки ПАТ «Завод по обробці кольорових металів» від 29 липня 2019 року №16-58/41. З урахуванням викладеного, боржник за виконавчим провадженням просив відповідно до вимог частини другої статті 39 Закону України від 02 червня 2016 року №1404 «Про виконавче провадження» закінчити виконавче провадження №71953897 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду.
10 серпня 2023 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бусела Володимира Олександровича про закінчення виконавчого провадження №71953897 встановлено, що рішення суду виконано фактично у повному обсязі відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11 липня 2023 року №0500-0302-5/59715, а саме на виконання рішення суду від 03 листопада 2022 року та ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року про виправлення описок по справі № 260/3586/22 враховано до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01 червня 2001 року по 25 лютого 2013 року згідно довідки ПАТ «Завод по обробці кольорових металів» від 29 липня 2019 року №16-58/41. Ураховуючи викладене, керуючись вимогами пункту 9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №260/3586/22/2023, виданого 24 квітня 2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області врахувати у страховий стаж ОСОБА_1 період роботи з 01 червня 2001 року по 25 лютого 2013 року згідно довідки ПАТ «Завод по обробці кольорових металів» 16-58/41 від 29 липня 2019 року, закінчено.
Постанова про закінчення виконавчого провадження від 10 серпня 2023 року №71953897 не містить відомостей та доказів щодо виконання вказаного виконавчого листа №260/3586/22/2023 від 24 квітня 2023 року, в частині другої зобов`язальної вимоги, а саме: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , яка зареєстрована за N866 від 05 серпня 2022 року.
14 грудня 2023 року у справі №260/3586/22 судом виправлено описку в рішенні від 03 листопада 2022, ухвалено вважати вірними пункт 3 його резолютивної частини в наступній редакції:
«3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області врахувати у пільговий стаж роботи за Списком №1 позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 період роботи: з 01.06.2001р. по 25.02.2013 р. згідно довідки ПАТ "Завод по обробці кольорових металів" 16- 58/41 від 29.07.2019 року».
15 січня 2024 року позивач засобами поштового зв`язку звернулась до начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Филиппенко Ганни із заявою датованою «15 січня 2023 року», в якій зазначила, що ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року виправлено описки у судовому рішенні, тому просила переглянути до виконання виконавчий лист №260/3586/22 від 24 квітня 2023 року, відносно перерахунку та виплати пенсії.
До вказаної заяви ОСОБА_1 долучено копію рішення від 03 листопада 2022 року, ухвали від 14 грудня 2023 року, копію довідки від 28 вересня 2023 року №2101-7001896615 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, копію паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.
Враховуючи наведені у вказаній заяві обставини, долучені додатки та дату, що зазначена поштовою службою на конверті, суд вважає датою ініційованого звернення ОСОБА_1 15 січня 2024 року.
08 лютого 2024 року Начальник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом вих.№323/1594 вих повідомив адресата, що за результатом розгляду скарги №б/н від 15 січня 2023 року встановлено, що на примусовому виконанні відділу перебував виконавчий лист №260/3586/22/2023, виданий Закарпатським окружним адміністративним судом 24 квітня 2023 року, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області врахувати у страховий стаж ОСОБА_1 період роботи з 01 червня 2021 року по 25 лютого 2013 року згідно довідки ПАТ «Завод по обробці кольорових металів» 16-58/41 від 29 липня 2019 року.
Доведено до відома адресатові, що 06 червня 2023 року, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої, в порядку, передбаченому статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження», скеровано сторонам виконавчого провадження (АСВП 71953897).
Вказано, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом за вих.№0500-0302-5/59715 від 11 липня 2023 року повідомило, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року по справі №260/3586/22 та ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року про виправлення описок по справі №260/3586/22 враховано до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01 червня 2001 року по 25 лютого 2013 року згідно довідки ПАТ «Завод по обробці кольорових металів» від 29 липня 2019 року №16-58/41.
Начальником відділу зроблено висновок, що вимоги виконавчого листа №260/3586/22/2023, виданого Закарпатським окружним адміністративним судом 24 квітня 2023 року, боржником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, виконано в повному обсязі, як наслідок 10 серпня 2023 року, керуючись вимогами пункту 9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, копії якої, в порядку, передбаченому статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження», скеровано сторонам виконавчого провадження.
За результатом розгляду звернення від 15 січня 2024 року роз`яснено заявнику, що виконавче провадження №71953897 завершено, постанова про закінчення виконавчого провадження №71953897 від 10 серпня 2023 року не скасована, тому виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа №260/3586/22/2023, виданого Закарпатським окружним адміністративним судом 24 квітня 2023 року, не проводяться.
Відтак, за результатом розгляду звернення ОСОБА_1 від 15 січня 2024 року Начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не вказано про зарахування спірних періодів роботи заявника до її пільгового стажу.
Крім того, посадовою особою під час розгляду вказаного звернення не досліджено, не встановлено та не підтверджено виконання виконавчого листа №260/3586/22/2023 від 24 квітня 2023 року в частині другої зобов`язальної вимоги, яку включав досліджуваний виконавчий документ, а саме: зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 серпня 2022 року.
Не погоджуючись із прийнятими органом примусового виконання рішень заходів та постанов під час виконання виконавчого листа по адміністративній справі №260/3586/22, позивач звернувся із цим позовом до суду.
В свою чергу, суд вважає необхідним зазначити, що за результатом встановлення фактичних обставин у справі №200/1175/24, що розглядається, є підстави вважати, що заявлені позивачем позовні вимоги стосуються виключно періоду з 01 червня 2001 року по 25 лютого 2013 року. Постанови про відкриття виконавчого провадження №71953897 від 06 червня 2023 року та про закінчення виконавчого провадження №71953897 від 10 серпня 2023 року містять описку в частині визначення періоду з 01 червня 2021 року по 25 лютого 2013 року.
Матеріали справи не містять відомості та підтвердження щодо видачі інших виконавчих документів з урахуванням прийнятих в межах адміністративної справи №260/3586/22 процесуальних рішень.
Крім того, судом встановлено, що ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року заяву позивачки ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати суду звіт про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року по справі №260/3586/22 року протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року у справі №260/3586/22 прийнято звіт про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року у справі №260/3586/22.
Спірним питання даної справи є правомірність вжитих заходів та прийнятих рішень органом примусового виконання рішень під час виконання виконавчого листа №260/3586/22/2023, виданого Закарпатським окружним адміністративним судом 24 квітня 2023 року на виконання рішення від 03 листопада 2022 року.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із статтею 1 Конституції України Україна є соціальною та правовою державою.
Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Стаття 129-1 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частини першої статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку - Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За приписами пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закону №1404-VIII).
За приписами частин першої та другої статті 15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з частиною восьмою статті 19 Закону №1404-VIII особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:
1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;
2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;
3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;
4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;
5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Згідно з частиною п`ятою статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Відповідно до частин першої та другої статті 28 Закону №1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Документи виконавчого провадження органам та особам, які мають офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, надсилаються виключно в електронній формі на такі електронні адреси.
За письмовим зверненням таких осіб документи виконавчого провадження їм додатково надсилаються за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі.
Позивач не заперечує отримання процесуальних рішень в межах розглядаємого виконавчого провадження.
Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений статтею 63 Закону №1404-VIII, згідно з частиною першою якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що примусове виконання судових рішень провадиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом є підставою для закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII.
Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові від 10 серпня 2023 року про закінчення виконавчого провадження №71953897, що прийнята в порядку пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом, суд враховує наступне.
Спірними питаннями, які підлягають з`ясуванню для встановлення наявності підстави для закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII, є зміст рішення згідно з виконавчим документом, що підлягав примусовому виконанню, та підтвердження факту його повного фактичного виконання.
Зміст виконавчого листа від 24 квітня 2023 року відповідав резолютивній частині рішення від 03 листопада 2022 року у справі №260/3586/22 з урахуванням ухвали від 03 квітня 2023 року у справі №260/3586/22. Тобто, виконавчий документ в межах виконавчого провадження № 71953897 містив дві зобов`язальні вимоги, що підлягали примусовому виконанню:
зобов`язання боржника за виконавчим провадженням врахувати у страховий стаж стягувача період роботи: з 01.06.2001р. по 25.02.2013р. згідно довідки ПАТ "Завод по обробці кольорових металів" 16-58/41 від 29.07.2019 року;
зобов`язання боржника за виконавчим провадженням повторно розглянути заяву стягувача від 05 серпня 2022 року.
При цьому, судом вище встановлено, що і постанова відповідача від 06 червня 2023 року, і постанова від 10 серпня 2023 містять відомості виключно про одну зобов`язальну дію – щодо зарахування періодів до страхового стажу позивача.
Вирішуючи питання про наявність підстав для закінчення виконавчого провадження відповідач врахував лише повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області як боржника вих.№0500-0302-5/59715 від 11 липня 2023 року про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року по справі №260/3586/22 та ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року, яким підтверджено зарахування до страхового стажу стягувача періоду роботи з 01 червня 2001 року по 25 лютого 2013 року згідно довідки ПАТ «Завод по обробці кольорових металів» від 29 липня 2019 року №16-58/41.
Відтак, органом пенсійного фонду та боржником за виконавчим провадженням №71953897 не надано відомості та докази виконання вимоги суду розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 серпня 2022 року, адже не надано рішення про призначення пенсії або про відмову в призначенні пенсії.
Викладений висновок суду не заперечується ані відповідачами, ані третьою особою.
Відтак, враховуючи, що на примусовому виконанні у відповідача перебував виконавчий документ від 24 квітня 2023 року, який відповідав резолютивній частині рішення від 03 листопада 2022 року у справі №260/3586/22 з урахуванням ухвали від 03 квітня 2023 року у справі №260/3586/22 та містив дві зобов`язальні вимоги, в той час як матеріали виконавчого провадження №71953897 станом на 10 серпня 2023 року містили докази виконання лише одного зобов`язального заходу, у відповідача були відсутні підстави для прийняття рішення в порядку пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII.
Викладений висновок суду обумовлений тим, що станом на 10 серпня 2023 року матеріали виконавчого провадження №71953897 не містили відомостей та доказів прийняття пенсійним органом рішення про призначення пенсії або про відмову в призначенні пенсії за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 05 серпня 2022 року.
Підсумовуючи, постанова про закінчення виконавчого провадження № 71953897 від 10 серпня 2023 року є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки прийнята без дотримання правил частини другої статті 2 КАС України та Закону №1404-VIII.
Отже, в описаній частині позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо оскарження дій Начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, судом зроблено наступні висновки.
Так, статтею 4 Закону №1404-VIII визначено вимоги до виконавчого документа.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються, зокрема, резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.
Отже, здійснюючи виконавчі дії у межах виконавчого провадження, орган примусового виконання рішень повинен керуватись виключно резолютивною частиною рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень, яка зазначена саме у виконавчому документі, а не у рішенні суду.
Так, отримавши ухвалу Закарпатського окружного адміністративного судом від 14 грудня 2023 року у справі №260/3586/22, ОСОБА_1 звернулась із заявою від 15 січня 2024 року про перегляд та до виконання виконавчого листа від 24 квітня 2023 року.
Суд констатує, що зазначена ухвала суду від 14 грудня 2023 року прийнята судом вже після прийняття державним виконавцем постанови від 10 серпня 2023 року про закінчення виконавчого провадження №71953897.
Так, згідно із частиною першою статті 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Тобто, після виправлення судом описки в резолютивній частині рішення суду, виключно стягувач або боржник мають право звернутись до суду, який видав виконавчий документ, із відповідною заявою щодо виправлення помилки у виконавчому документі та/або визнання його таким, що не підлягає виконанню.
Водночас, позивачем не надано відомості та докази про внесення змін, виправлень саме до виконавчого документа від 24 квітня 2023 року з урахуванням прийнятих рішень в межах адміністративної справи №260/3586/22.
Відтак, суд відхиляє твердження позивача про протиправність дій посадових осіб відповідачів щодо не дослідження та не виконання зобов`язальної вимоги саме в частині зарахування визначних періодів до її пільгового стажу роботи, адже виконавчий документ від 24 квітня 2023 року не містив такого примусового заходу.
Щодо результату розгляду звернення від 15 січня 2024 року, яке датовано позивачем «15 січня 2023 року», суд враховує наступне.
Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 40 Закону №1404-VIII виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно зі статтею 41 Закону №1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.
У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.
Законом №1404-VIII не передбачено підстав щодо відновлення виконавчого провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, у зв`язку з виправленням описок в резолютивній частині рішення суду.
Водночас, відповідно до статті 74 Закону №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.
Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.
Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.
Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.
Скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити:
1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;
2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;
3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);
4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;
5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;
6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.
Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 74 Закону №1404-VIII передбачено порядок скарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби, зокрема в адміністративному та судовому порядку, встановлено вимоги до скарги у виконавчому провадженні .
Суд погоджує твердження відповідачів, що звернення позивача від 15 січня 2024 року формально не відповідало вимогам частини четвертої статті 74 Закону №1404-VIII. Водночас, з його змісту чітко і зрозуміло викладено вимогу позивача, що ініційована до Начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції як посадової особи.
Суд висновує, що за умови відсутності виконавчого документа, оформленого з урахуванням ухвали суду від 14 грудня 2023 року, орган примусового виконання рішень не мав підстав для перевірки виконання в повному обсязі рішення від 03 листопада 2022 року з ухвалою від 14 грудня 2023 року по справі. Адже останній має діяти в порядку статті 19 Конституції України, враховуючи, зокрема, пункт 5 частини першої статті 4 Закону №1404-VIII.
Отримавши відповідне звернення від 15 січня 2024 року та проявивши належну увагу та обачність, дослідивши матеріали виконавчого провадження, посадова особа відповідача в порядку частини третьої статті 74 Закону №1404-VIII мала встановити, що виконавче провадження №71953897 закінчено без виконання примусового заходу щодо зобов`язання боржника повторно розглянути заяву стягувача від 05 серпня 2022 року.
Викладене підтверджує протиправну бездіяльність Начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при здійсненні контролю за постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бусела Володимира Олександровича про закінчення виконавчого провадження №71953897 від 10 серпня 2023 року, адже матеріали виконавчого провадження не містять доказів прийняття пенсійним органом рішення про призначення пенсії або про відмову в призначенні пенсії за результатом розгляду заяви про призначення пенсії від 05 серпня 2022 року, як виконання примусового заходу, що визначено виконавчим документом від 24 квітня 2023 року.
Отже, в описаній частині позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
В свою чергу, суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги щодо зобов`язання Начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати постанову від 10 серпня 2023 року, оскільки таке рішення скасовано судом, що виключає необхідність зобов`язальних дій в цій частині.
Щодо прийняття судом ухвали у справі №260/3586/22 від 19 лютого 2024 року, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати суду звіт про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року по справі №260/3586/22 року протягом 10 днів з дня отримання такої, та ухвали від 05 березня 2024 року у справі №260/3586/22, якою прийнято звіт про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року у справі №260/3586/22, то суд зауважує, що вони жодним чином не впливають на правовідносини, що відбулися 10 серпня 2023 року (прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження) та 08 лютого 2024 року (розгляд звернення посадовою особою відповідача в порядку адміністративного оскарження).
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.  
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року у справі № 200/1175/24 - залишити без задоволення.                     
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року у справі № 200/1175/24 - залишити без змін.                       
Повне судове рішення складено 16 травня 2024  року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Е.Г. Казначеєв

                                                                                                               І.Д. Компанієць