ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 червня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/8095/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року (суддя Кучугурна Н.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року позов задоволено частково.  
Суд вирішив визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення №503347-2413-0417/1 від 29.09.2022 в частині суми податкового зобов`язання 15911,82 грн.
Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення №503347-2413-0417/2 від 29.09.2022 в частині суми податкового зобов`язання 21836,96 грн.
Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення №503347-2413-0417/3 від 29.09.2022 в частині суми податкового зобов`язання 21836,96 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано постанову третього апеляційного адміністративного суду від 17.08.2022 у справі №160/24382/21, за позовом  другого  орендатора  земельної ділянки до договору оренди від 06.01.2012 ОСОБА_2 .
Також зазначено, що висновки суду першої інстанції, що підлягає застосуванню  при визначенні  грошового зобов`язання нормативно-грошова оцінка земельної ділянки згідно договору  оренди від  06.01.2023 не відповідають нормам Папкового кодексу України. 
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, 29.09.2022 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області були прийняті податкові повідомлення-рішення, згідно з якими ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання:
за 2019 рік - 23856,59 грн (податкове повідомлення-рішення №503347-2413-0417/1);
за 2020 рік - 29831,73 грн (податкове повідомлення-рішення №503347-2413-0417/2);
за 2021 рік - 29831,73 грн (податкове повідомлення-рішення №503347-2413-0417/3).
У вказаних податкових повідомленнях-рішеннях в розділі «Детальний розрахунок суми/сум» зазначено, що орендна плата з фізичних осіб нарахована на земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 , (03.07) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (МАФи, кіоски, павільйони), кадастровий номер 1213000000:01:505:0044.
Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскаржених податкових повідомлень-рішень не було доведено.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується. 
Частиною 1 статті 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» № 161-XIV встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до вимог ч. 1 статті 6 Закону № 161-XIV орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.
Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 14 Закону № 161-XIV).
Згідно з вимогами ст. 13 Закону № 161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Статтею 15 Закону № 161-XIV визначено істотні умови договору оренди, серед яких є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Статтею 21 Закону № 161-XIV визначено, що розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Суд першої інстанції вірно зазначив, що законодавством України чітко визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, Податковий кодекс України регулює лише строки внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, податковий період, порядок обчислення орендної плати та порядок її зарахування до бюджетів відповідно.
Зазначене відповідає висновку Верховного Суду в постанові від 20 червня 2018 року по справі №813/3819/17.
Згідно з вимогами пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Розмір та умови внесення орендної плати відповідно до пункту 288.4 ст. 288ПК України встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
Податковий кодекс України у пункті 288.5 статті 288 ПК України визначає тільки обмеження щодо максимального та мінімального розміру орендної плати за землю. За цим виключенням, питання щодо розміру орендної плати регулюються виключно договором оренди.
Інші елементи механізму справляння орендної плати за землю -податковий період, порядок обчислення орендної плати, строку сплати та порядок її зарахування до бюджетів відповідно до пункту 288.7 статті 288 Податкового кодексу України встановлюється статтями 285-287 ПК України.
Згідно з п.287.1. ст.287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.
Відповідно до п.286.5. ст.286 ПК України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.
Пунктом 289.1. статті 289.1. ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. 
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель (п. 289.2 ст. 289 ПК України). Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.
Як встановив суд першої інстанції, між орендодавцем - Синельниківською міською радою (далі - Орендодавець) і орендарями - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - Орендарі) укладено договір оренди земельної ділянки №1 від 06.01.2012.
Указаний Договір оренди зареєстрований у відділі Держкомзему у м. Синельникове Дніпропетровської області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.12.2012 за №121300004000034.
Відповідно до умов п.1 вказаного Договору оренди, Орендодавець на підставі рішення Синельниківської міської ради від 16.12.2011р. №257-16/VІ передав, а Орендарі прийняли в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться на АДРЕСА_1 для комерційного використання -обслуговування торгівельно-промислового комплексу, за рахунок земель закладів комунального обслуговування Синельниківської міської ради.
В п.2 Договору оренди зазначено, що в спільну часткову оренду передається земельна ділянка кадастровий номер 1213000000:01:505:0044, площею 0,3365 га.
В п. 3 Договору оренди вказано, що на час обстеження на земельній ділянці розташоване нерухоме майно (нежитлова будівля котельні), яка належить ОСОБА_2 та Позивачу.
Пунктом 5 Договору оренди визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 544 322,40 грн.
В п.8 Договору оренди зазначено, що Договір укладено на 49 років.
Згідно з п.9 Договору орендна плата складає 27 216,12 грн за рік, що становить 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 26.12.2012, який відповідно до абз.5 п.47 Договору оренди є його невід`ємною частиною, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 544 322,40 грн, при цьому для її визначення застосовано коефіцієнт Кф (коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки) у розмірі 2,5, що відповідає комерційному використанню. В той же час, рішенням Синельниківської міської ради від 20.06.2012 №371-22/У вирішено внести зміни до рішення міської ради від 16.12.2011 №257-16Л/І "Про надання земельної ділянки в оренду громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ", що знаходиться на АДРЕСА_2 , в частині зміни функціонального використання земельної ділянки, змінивши словосполучення з «комерційного використання» на «виробниче використання» на підставі містобудівної документації. 
На підставі вище наведеного рішення Синельниковської міської ради 25.01.2013 між Орендодавцем та Орендарями укладено Додаткову угоду до Договору оренди, якою:
- п.5 Договору оренди викладено в новій редакції - встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 529 651,00 грн;
- п.9 Договору оренди викладено в новій редакції - встановлено, що орендна плата складає 15 889,53 грн за рік, що становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 16.01.2013, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 529 651,00 грн, при цьому для її визначення застосовано коефіцієнт Кф (коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки) у розмірі 1,2, що відповідає виробничому використанню.
Вказана Додаткова угода до Договору оренди зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом від 01.11.2013 індексний номер 12072594. 
Вказані вище обставини були встановлені Дніпропетровським окружним адміністративним судом у рішенні від 23.12.2019 у справі №160/10151/19 за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення.
Цим рішенням суд, з урахуванням ухвали від 27.04.2020 про виправлення описки, визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 25.04.2019 № 224389-5352-0417, яким визначено суму податкового зобов`язання у розмірі 83529,66 грн, в частині визначення суми податкового зобов`язання на суму 75 584,89 грн.
Згідно з цим податковим повідомленням-рішенням позивачу було визначено суму податкового зобов`язання за платежем «Орендна плата з фізичних осіб, код платежу 18010900» за 2019 рік на суму 83 529,66 грн.
Згідно з даними КП «ДСС№ рішення суду у справі №160/10151/19 набрало законної сили 08.04.2020.
Крім цього, Дніпропетровський окружний адміністративний суд 14.02.2022 ухвалив рішення у справі №160/24383/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень.
Цим рішенням суд визнав протиправними та скасував податкові повідомлення рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області від 10.06.2021 №934101/1-2407-0417 в частині визнання суми податкового зобов`язання на суму 61 612,61 грн та №934101-2407-0417 в частині визнання суми податкового зобов`язання на суму 61 612,61 грн.
Під час розгляду справи №160/24383/21 суд установив, що 25.06.2021 позивач отримав податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 10.06.2021 №934101/1-2407-0417, яким позивача повідомлено, що згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 та відповідно до п.286.5 ст.286 розділом XII Податкового кодексу України, останній визначено суму податкового зобов`язання за платежем «Орендна плата з фізичних осіб, код платежу 18010900» за 2020 рік на суму 69607,38 грн та податкове повідомлення-рішення форми "Ф" від 10.06.2021 №934101-2407-0417, яким позивача повідомлено, що згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 та відповідно до п.286.5 ст.286 розділом XII Податкового кодексу України, останній визначено суму податкового зобов`язання за платежем "Орендна плата з фізичних осіб, код платежу 18010900" за 2021 рік на суму 69 607,38 грн.
Також у рішенні викладені обставини укладення між орендодавцем - Синельниківською міською радою (далі - Орендодавець) і орендарями - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - Орендарі) договору оренди земельної ділянки №1 від 06.01.2012.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.07.2022 у справі №160/24383/21 апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 залишено без змін.
Згідно з даними КП «ДСС» рішення суду у справі №160/24383/21 набрало законної сили 21.07.2022.
Спірні правовідносини у справі №160/10151/19 стосувались податкових зобов`язань позивача за платежем «Орендна плата з фізичних осіб, код платежу 18010900» за 2019 рік у розмірі 83529,66 грн (скасовано в частині визначення суми податкового зобов`язання на суму 75 584,89 грн), залишок суми зобов`язання за 2019 становить 7944,77 грн; а у справі №160/24383/21 - податкових зобов`язань позивача за платежем «Орендна плата з фізичних осіб, код платежу 18010900» за 2020 рік на суму 69607,38 грн (скасовано в частині визнання суми податкового зобов`язання на 61 612,61 грн), залишок суми зобов`язання за 2020 рік становить 7994,77 грн, за 2021 рік на суму 69 607,38 грн (скасовано в частині визнання суми податкового зобов`язання на 61 612,61 грн), залишок суми зобов`язання за 2020 рік становить 7994,77 грн.
Згідно з ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до підпунктів 60.1.4., 60.1.5. пункту 60.1. статті 60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
У випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу (60.4. статті 60 Податкового кодексу України).
Судом першої інстанції у справі, що розглядається, встановлено, що 29.09.2022 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області були прийняті податкові повідомлення-рішення, згідно з якими ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання: 
за 2019 рік - 23856,59 грн (податкове повідомлення-рішення №503347-2413-0417/1);
за 2020 рік - 29831,73 грн (податкове повідомлення-рішення №503347-2413-0417/2);
за 2021 рік - 29831,73 грн (податкове повідомлення-рішення №503347-2413-0417/3).
У вказаних податкових повідомленнях-рішеннях в розділі «Детальний розрахунок суми/сум» зазначено, що орендна плата з фізичних осіб нарахована на земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 , (03.07) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (МАФи, кіоски, павільйони), кадастровий номер 1213000000:01:505:0044.
Також суд першої інстанції встановив, вказані податкові повідомлення-рішення стосуються сплати позивачем податкових зобов`язань з орендної плати за користування тією ж земельною ділянкою, обставини щодо якої були встановлені у справах №160/10151/19 та №160/24383/21. До того ж, спірним періодом нарахування податкових зобов`язань з орендної плати є 2019, 2020 та 2021 роки, тобто такі ж періоди як і у справах №160/10151/19 та №160/24383/21.
При цьому, як установив суд залишок сум податкового зобов`язання позивача зі сплати орендної плати за 2019 рік становить 7944,77 грн, за 2020 рік - 7994,77 грн, за 2021 рік - 7994,77 грн.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що з огляду на викладене, а також враховуючи положення підпунктів 60.1.4., 60.1.5. пункту 60.1. статті 60 Податкового кодексу України контролюючий орган був зобов`язаний винести податкові повідомлення-рішення з податкового зобов`язання позивача зі сплати  орендної плати за 2019 рік у розмірі 7944,77 грн, за 2020 рік у розмірі 7994,77 грн, за 2021 рік у розмірі 7994,77 грн.
Відповідач в оскаржуваних у цій справі податкових повідомленнях-рішеннях від 29.09.2022 визначив суму податкового зобов`язання позивачу: за 2019 рік - 23856,59 грн (податкове повідомлення-рішення №503347-2413-0417/1); за 2020 рік - 29831,73 грн (податкове повідомлення-рішення №503347-2413-0417/2); за 2021 рік - 29831,73 грн (податкове повідомлення-рішення №503347-2413-0417/3).
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення №503347-2413-0417/1 від 29.09.2022 підлягає скасуванню в частині суми податкового зобов`язання 15911,82 грн (23856,59 грн - 7944,77 грн); податкове повідомлення-рішення №503347-2413-0417/2 від 29.09.2022 підлягає скасуванню в частині суми податкового зобов`язання 21836,96 грн (29831,73 грн - 7994,77 грн); податкове повідомлення-рішення №503347-2413-0417/3 від 29.09.2022 підлягає скасуванню в частині суми податкового зобов`язання 21836,96 грн (29831,73 грн - 7994,77 грн).
Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують.
Суд першої інстанції вірно врахував вимоги частини 4 ст. 78 КАС України. 
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні. 
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.  
Постанова у повному обсязі складена 19 червня 2024 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш