23.04.24
33/812/206/24
Справа № 490/1416/24
Провадження № 33/812/206/24 
ПОСТАНОВА
Іменем України
23 квітня 2024 року                                                        м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Коломієць В.В.
із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,
за участю: захисника Сафронова Ю.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою його захисником – адвокатом Сафроновим Юрієм Івановичем, на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 березня 2024 року, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком 3 ( три місяці), 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20 лютого 2024 року серії ААД №560663, 20 лютого 2024 року о 10 год. 38 хв. в м. Миколаїв по вул. Веселинівській, 47, водій ОСОБА_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївській області від 30 листопада 2023 року ВП №49841658, керував транспортним засобом RENAULT KANGOO державний номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 126 КУпАП. Що зафіксовано на БК №473943
Постановою судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 26 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці. 
Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 – адвокат Сафронов Ю.І. - подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 березня 2024 року скасувати та провадження у справі закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 – адвокат Сафронов Ю.І.- зазначав, що суд дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не знав про існуюче щодо нього обмеження у праві керування транспортним засобом. Незважаючи на наявність постанови головного державного виконавця від 30 листопада 2023 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобами, для доведення в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП необхідні докази не тільки факту керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено таке обмеження, а й того факту, що особа робив це умисно, тобто усвідомлював протиправний характер своєї дії, передбачав її шкідливі наслідки і бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків. Між тим доказів того, що 20 лютого 2024 року на момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції та складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений з постановою державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 30 листопада 2023 року - матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.
 
В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Сафронов Ю.І. - підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги, також пояснив, що постановою державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами від 30 листопада 2023 року була 12 квітня 2024 року скасована як винесена всупереч вимогам п. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». 
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення захисника особи, притягнутої до адміністративної, на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Положеннями частини 1-3 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З аналізу статей 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.
Приймаючи рішення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №560663, суд першої інстанції дійшов висновку, що 20 лютого 2024 року ОСОБА_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керував транспортним засобом RENAULT KANGOO державний номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 126 КУпАП. 
В обґрунтування цих висновків суд послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №560663 від 20 лютого 2024 року, постанову головного державного виконавця Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 30 листопада 2023 року у ВП №49841658 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, згідно виконавчого листа №2/485/459/15, виданого Снігурівським районним судом 02 жовтня 2015 року та на відеозапис з нагрудної камери поліцейського. З огляду на ці докази суддя вважав доведеним вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП. 
З цими висновками суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на таке.
Частиною 3 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Відповідно до ч. 9 ст. 7 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, у тому числі про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
За приписами ч. 10 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Суб`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення, яке є формальним за особливостями об`єктивної сторони, характеризується умисною формою вини, яка полягає у тому, що особа усвідомлює фактичну сторону своїх дій, розуміє їх протиправність та бажає їх вчинити. Тобто особа повинна усвідомлювати те, що стосовно неї встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, розуміти, що керування транспортним засобом у такому випадку є протиправним, проте все одно почати керувати транспортним засобом.
Тому для вирішення питання про наявність складу вказаного правопорушення слід встановити факт того, чи була особа, яка притягується до відповідальності, повідомлена про те, що стосовно неї було встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
У матеріалах провадження наявна копія постанови головного державного виконавця Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 30 листопада 2023 року про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2/485/459/15 виданого Снігурівським районним судом 02 жовтня 2015 року, в рамках ВП №49841658.
Відповідно до ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром.
Однак у матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_1 було повідомлено про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, а тому і не спростовані твердження останнього про те, що йому не було відомо про таке рішення державного виконавця.
Оскільки матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 керуючи 20 лютого 2024 року транспортним засобом RENAULT KANGOO державний номерний знак НОМЕР_1 , знав про встановленні щодо нього тимчасові обмеження у праві керування транспортними засобами, тобто усвідомлював протиправний характер своїх дій, то апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст.126 КУпАП. 
До того ж постановою головного державного виконавця Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 12 квітня 2024 року було скасоване тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, встановлене постановою від 30 листопада 2023 року у ВП №49841658, з тих підстав, що ОСОБА_1 офіційно працевлаштований на посаді водія, а тому відповідно до п. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» до нього не може бути застосовано таке обмеження.
Відтак, з огляду на вищенаведене, на думку апеляційного суду, при винесенні постанови, суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, постанову Центрального районного суду міста Миколаєва від 26 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 подана його захисником – адвокатом Сафроновим Ю.І. підлягає задоволенню.
Керуючись ст.294 КУпАП суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану його захисником – адвокатом Сафроновим Юрієм Івановичем – задовольнити.
Постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 26 березня 2024 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду В.В. Коломієць