ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року 
м. Київ

cправа №  908/2344/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковського О.В. - головуючого, Білоуса В.В., Погребняка В.Я., 

за участі секретаря судового засідання Аліференко Т.В.
розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"
на постанову Центрального апеляційного господарського суду (головуючий - Парусніков   Ю.Б., судді: Мороз В.Ф., Верхогляд Т.А.) від 06.12.2023 
за заявою          Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"
до                    Приватного акціонерного товариства "Мелітопольгаз" 
про                    визнання банкрутом. 

Учасники справи:
представник кредитора - Ракітін П.С., адвокат,
представник боржника - не з`явився. 

1.          Короткий зміст вимог
1.1.           18.07.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - Кредитор) звернулося до Господарського суду Запорізької області із заявою про відкриття за правилами Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Мелітопольгаз" (далі - Боржник) у зв`язку з нездатністю останнього сплатити заборгованість Кредитору на загальну суму 53   191   043   грн 53 коп., а також призначити розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого Маглиш Л.С. 
1.2.          Заява обґрунтована заборгованістю Боржника перед Кредитором на заявлену суму за укладеним між сторонами договором транспортування природного газу через порушення Боржником умов виконання цього договору (перевищення замовленої потужності та небаланси природного газу), а також стягненням відповідної заборгованості за рішеннями суду, які не виконані в повному обсязі

2.          Короткий зміст рішення суду першої інстанції
2.1.           10.08.2023 Господарський суд Запорізької області ухвалив відкрити провадження у справі про банкрутство Боржника за заявою Кредитора, визнати його грошові вимоги до Боржника, ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів Боржника, процедуру розпорядження майном, призначити розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого Маглиш Л.С. тощо.
2.2.          Судове рішення мотивоване наявністю підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника через відсутність перешкод для цього, оскільки доказами у справі, зокрема судовими рішеннями про стягнення боргу, підтверджується заборгованість Боржника перед Кредитором за укладеним між сторонами договором транспортування природного газу, що виникла внаслідок порушення Боржником умов виконання цього договору (перевищення замовленої потужності та небаланси природного газу).

3.          Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
3.1.           06.12.2023 Центральний апеляційний господарський суд постановив за результатами розгляду апеляційної скарги Боржника про задоволення цієї скарги, скасування ухвали Господарського суду Запорізької області від 10.08.2023 з ухваленням нового рішення - про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство Боржника за заявою Кредитора.
3.2.          Судове рішення мотивоване наявністю законодавчих обмежень згідно з положеннями абзацу 9 пункту 1-6 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ для відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника через обставини його місцезнаходження (державної реєстрації) та перебування єдиного майнового комплексу Боржника на території Мелітопольської міської територіальної громади, яка з 25.02.2022 перебуває у межах тимчасово окупованої російською федерацією території.
При цьому суд виходив з того, що не зважаючи на виникнення у Боржника заборгованості перед Кредитором в період до виникнення обставин, пов`язаних із збройною агресією російської федерації (окупації території місцезнаходження/реєстрації Боржника та розташування його єдиного майнового комплексу на цій території), конструкція пункту 9 пункту 1-6 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ не містить вказівки на термін виникнення відповідних вимог кредитора, а лише визначає обставини, які унеможливлюють виконання боржником своїх зобов`язань перед кредитором (внаслідок збройної агресії проти України або перебування єдиного майнового комплексу боржника на окупованих територіях).
Також суд вказав про неможливість проведення арбітражним керуючим того комплексу заходів, що передбачені цим Кодексом з метою відновлення платоспроможності боржника та/або з метою задоволення вимог кредиторів.

4.          Встановлені судами обставини
4.1.          Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Боржник зареєстрований за адресою: 72318, м.   Мелітополь Запорізької області, вул. Чкалова, 47А, код ЄДРПОУ 05535349. 
4.2.          Територія Мелітопольської міської територіальної громади з 25.02.2022 є тимчасово окупованою російською федерацією територією Мелітопольського району Запорізької області, визначення яких наведено у наказі Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (зі змінами та доповненнями). 
Перебування майнового комплексу Боржника на тимчасово окупованій території не заперечується учасниками справи.
4.3.           31.12.2019 між Кредитором (Оператор) та Боржником (Замовник) укладений договір на транспортування природного газу №   1910000186 (далі - Договір), відповідно до умов якого Оператор надає Замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені в цьому Договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.
4.4.          У зв`язку із порушенням Боржником умов Договору в частині оплати на користь Кредитора заборгованості за перевищення замовленої потужності та небаланси природного газу, кредитор звертався до суду із позовами про стягнення заборгованості.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 16.12.2021 у справі № 908/1153/21 стягнуто з Боржника на користь Кредитора суму основного боргу в розмірі 48 285   423 грн 86 коп., пеню в сумі 1 973   170 грн 86 коп., 3   % річних в сумі 461   802 грн 43 коп., інфляційні втрати в сумі 1 562 732 грн 88 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 784   246 грн 95 коп.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 16.12.2021 у справі №   908/1153/21 набрало законної сили.
4.5.          З метою примусового виконання рішення від 16.12.2021 у справі №   908/1153/21 Господарський суд Запорізької області 11.04.2023 видав відповідний наказ.
21.04.2023 було відкрито виконавче провадження ВП №   71631875 з примусового виконання зазначеного судового рішення.
Боржник у добровільному порядку заборгованість за договором №1910000186 від 31.12.2019 не сплатив та судове рішення у справі №   908/1153/21 не виконав.
4.6.          Рішенням Господарського суду Запорізької області від 09.10.2020 у справі № 908/1373/20 стягнуто з Боржника на користь Кредитора 9   604   108 грн 85   коп. основної заборгованості, 459   367 грн 73 коп. пені, 74   193 грн 95 коп. 3 % річних, 130   915 грн 80 коп. інфляційних втрат та 154   028 грн 79 коп. судового збору.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 09.10.2020 у справі №   908/1373/20 набрало законної сили.
4.7.          З метою примусового виконання рішення від 09.10.2020 у справі №   908/1373/20 Господарський суд Запорізької області 10.11.2020 видав відповідний наказ.
11.12.2020 було відкрито виконавче провадження ВП №63906331 з примусового виконання зазначеного судового рішення.
Боржник заборгованість за зазначеним судовим рішенням у справі №   908/1373/20 в повному обсязі не сплатив. Залишок заборгованості за даним рішенням складає 123   666   грн 55 коп. основного боргу.
4.8.          Копія заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство направлена Боржнику на офіційну електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зазначена у повідомленні Боржника на створення облікового запису уповноважених осіб користувача інформаційної платформи.
Місто Мелітополь на даний час перебуває в окупації та направити копію даної заяви і доданих до неї документів засобами поштового зв`язку не вбачається за можливе, що підтверджується також відповіддю АТ   "Укрпошта" на адвокатський запит представника Кредитора.
4.9.          До заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство Кредитор додав заяву арбітражного керуючого Маглиш Л.С. на участь у справі про банкрутство Боржника.
Згідно із цією заявою Маглиш Л.С. має свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №2019 від 10.11.2021. На випадок нанесення шкоди кредиторам чи боржнику, її професійна діяльність арбітражного керуючого застрахована, про що укладено договір страхування відповідальності арбітражного керуючого. Маглиш Л.С.   не належить до жодної категорії осіб, передбачених приписами частини третьої статті 28 КУзПБ, не має судимостей за вчинення корисливих злочинів та заборони суду займатися діяльністю арбітражного керуючого та не є заінтересованою особою стосовно боржника, кредиторів.

5.          Короткий зміст вимог касаційної скарги
5.1.           28.12.2023 Кредитор подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 та залишити в силі ухвалу Господарського суду Запорізької області від 10.08.2023.

6.          Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
6.1.          Згідно з аргументами Кредитора в касаційній скарзі підставою для касаційного оскарження судових рішень у цій справі є положення пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки апеляційний суд, відмовивши у відкритті провадження у цій справі про банкрутство Боржника за заявою Кредитора, порушив та неправильно застосував положення частин першої, другої, третьої статті 39, пункту 1-6 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, щодо яких на момент прийняття оскаржуваних рішень відсутній висновок Верховного Суду стосовно їх застосування у подібних правовідносинах, оскільки саме боржник до проведення підготовчого засідання має доводити обставини незадоволення вимог кредиторів з підстав, визначених у нормі пункту 1-6 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, тоді як у цій справі Боржник не подавав відзив на заяву про відкриття справи про банкрутство, що виключає можливість застосування судом відповідних положень цього Кодексу.
При цьому скаржник наголосив, що оскільки зобов`язання, які не виконуються Боржником, існують з січня 2020 року, заборгованість нарахована за періоди 2020-2021 років, тому неплатоспроможність Боржника виникла в період до початку збройної агресії проти України, що виключає застосування пункту 1-6 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ.
6.2.          Поряд з викладеним скаржник зазначив, що відкриття справи про банкрутство та запровадження відповідних наслідків (встановлених Кодексом певної сукупності правових та організаційно-розпорядчих обмежень та заборон) забезпечить захист інтересів Кредитора, сприятиме збереженню майна та активів Боржника, а також недопущенню виведення його активів.

7.          Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права
Щодо підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство 
7.1.          Предметом спору та розгляду у цій справі стали встановлені апеляційним судом, однак заперечувані Кредитором підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство Боржника через перебування всього майна (майнового комплексу) Боржника на тимчасово окупованій російською федерацією території.
7.2.          Загальні (однакові для всіх боржників) підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство боржника - юридичної особи, передбачені положеннями частини шостої статті 39 КУзПБ. 
7.3.          Водночас особливі підстави містить розділ "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, який було доповнено пунктом 1-6 згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань провадження та застосування процедур банкрутства у період дії воєнного стану" №   3249-IX від 13.07.2023, що набрав чинності з 29.07.2023.
Цим пунктом, зокрема, установлено, що тимчасово, під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №   64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, а також протягом шести місяців після його припинення чи скасування господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі про банкрутство за заявою кредитора, якщо боржник до проведення підготовчого засідання доведе господарському суду, що він внесений до електронного реєстру учасників відбору та виконавців державних контрактів (договорів) та має діючий контракт з державними замовниками у сфері оборони або вимоги кредитора (кредиторів) не задоволені внаслідок збройної агресії проти України, у тому числі через перебування єдиного майнового комплексу боржника на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованих територій.
7.4.          У застосуванні наведених положень пункту 1-6 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ Суд виходить з того, що попри набрання чинності лише з 29.07.2023 внесених в КУзПБ відповідних змін (пункт 7.3), положення цього пункту мають ретроспективну дію, поширюючись на всі передбачені цією нормою правовідносини та випадки стосовно відкриття провадження у справі про банкрутство. 
Тобто норма пункту 1-6 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ містить окреме застереження стосовно порядку та дії в часі цієї норми.
А тому заборона за пунктом 1-6 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ поширюється і на ті правовідносини та випадки, що мали місце до набрання чинності з 29.07.2023 відповідною нормою, оскільки передбачені цією нормою обставини/події (початок збройної агресії проти України, перебування єдиного майнового комплексу боржника на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях відповідно до визначеного законом переліку тощо), як причини, за яких вимоги кредитора (кредиторів) не могли бути задоволені боржником, настали до моменту врегулювання цих правовідносин відповідним Законом з 29.07.2023. 
У наведених висновках Суд звертається до висновків Верховного Суду сформульованих в постановах від 03.10.2023 у справі 913/101/23, від 06.12.2023 у справі № 923/140/22 та від 13.02.2024 у справі №   911/2237/22. 
7.5.          Суд також зазначає, що для встановлення визначеної пунктом 1-6 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство як незадоволення боржником - юридичною особою вимог кредитора (кредиторів) саме внаслідок перебування цілісного майнового комплексу такого боржника на тимчасово окупованій російською федерацією території необхідним є встановлення  судом  таких обставин: 
-          наявність незадоволених боржником вимог кредитора (кредиторів) на дату проведення підготовчого засідання у справі про банкрутство;
-           та перебування цілісного майнового комплексу боржника на тимчасово окупованих російською федерацією територіях (відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованих територій). 
7.6.          У зазначеному висновку Суд виходить з положень статті 13 Конституції України та статей 133, 134, 140 Господарського кодексу України, за змістом яких основу діяльності суб`єкта господарювання становить належне йому на праві власності (як основному речовому праві у сфері господарювання), а також на підставі інших речових прав майно, як сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб`єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб`єктів.
А тому, враховуючи, що майно суб`єктів господарювання є економічною основою для здійснення ним господарської діяльності, Суд доходить висновку, що перебування цілісного майнового комплексу боржника на тимчасово окупованій російською федерацією території позбавляє його як суб`єкта господарювання можливості здійснювати відповідну господарську діяльність, у межах якої, зокрема і відповідати за своїми зобов`язаннями. 
7.7.          Крім цього, Суд зазначає, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, зокрема  з його кредиторами, змінює правовий режим майна боржника тощо. 
Тоді як перебування цілісного майнового комплексу Боржника на тимчасово окупованій російською федерацією території звужує (обмежує) можливість повноцінно та з дотриманням вимог Закону поширити на такого боржника відповідний правовий режим, застосувати щодо його майна відповідні наслідки (мораторій тощо), забезпечити дотримання прав та інтересів як кредиторів, так і боржника, а відповідно, і досягнути тієї мети здійснення провадження у справі про банкрутство, що визначені КУзПБ. 
7.8.          Враховуючи викладене та встановлені судами обставини: 
-          щодо незадоволених Боржником вимог Кредитора на суму боргу в 53   191   043   грн 53 коп.;
-          щодо реєстрації юридичної особи Боржника в місті   Мелітополі (пункт 4.1);
-           щодо належності території Мелітопольської міської територіальної громади з 25.02.2022 до території, тимчасово окупованою російською федерацією, згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (зі змінами та доповненнями) та щодо перебування майнового комплексу Боржника на цій тимчасово окупованій території, що не заперечується учасниками справи (пункти 4.2);
Суд погоджується з висновками апеляційного суду про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство Боржника за заявою Кредитора та про скасування протилежного рішення суду першої інстанції. 
У цьому висновку Суд враховує що обставини перебування цілісного майнового комплексу Боржника на тимчасово окупованих російською федерацією територіях не заперечувались Кредитором - це по-перше. 
По-друге, Суд враховує, що такі обставини у цій справі як: місце реєстрації Боржника, особливості його господарської діяльності, які визначають і її межі, і факт перебування в місті Мелітополі потужностей Боржника, яке використовуються ним для здійснення такої господарської діяльності; що не були спростовані Кредитором, а також перелік тимчасово окупованих російською федерацією територій належать до публічної інформації і встановлюються на підставі відомостей з наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (зі змінами та доповненнями), з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно тощо.
Дійшовши цього висновку, Суд відхиляє протилежні аргументи скаржника (пункти 6.1, 6.2). 
7.9.          Суд також відхиляє аргументи скаржника (пункт 6.1) в тій частині, в якій він стверджує про обов`язок Боржника у цій справі довести до проведення підготовчого засідання обставини незадоволення вимог Кредитора з підстав, визначених у нормі пункту 1-6 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, наголошуючи, що відсутність відзиву Боржника на заяву про відкриття справи про банкрутство у цій справі виключає можливість застосування судом відповідних положень цього Кодексу; у зв`язку з чим Суд зазначає про таке.
7.10.           Виходячи зі змісту положень статей 1, частини першої, другої статті 34, частини першої статті 35, частин першої - п`ятої статті 39 КУзПБ, які регламентують умови та правила відкриття провадження у справі про банкрутство, визначають завдання господарського суду у підготовчому засіданні у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, а також статей 13, 73, 74 ГПК України щодо порядку розподілу між сторонами тягаря доказування у господарському процесі, Суд зазначає, що законодавець презюмує обов`язок господарського суду перевіряти (досліджувати та оцінювати) у підготовчому засіданні обґрунтованість відповідних вимог ініціюючого кредитора на предмет наявності/відсутності всіх визначених КУзПБ матеріально-правових підстав для відмови судом у відкритті провадження у справі про банкрутство, незалежно від того, яка із підстав заперечувалась або стверджувалась сторонами (іншими учасниками у справі).
У цьому висновку Суд звертається д правової позиції Верховного Суду, сформульованої в постанові від 05.03.2024 у справі №   910/20427/21.
7.11.           Наведений обов`язок суду не виключає обов`язок сторін доводити/спростовувати відповідні обставини щодо наявності/відсутності як загальних, так і спеціальних підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство.
Між тим, за тих обставин, що мали місце у цій справі (пункт 7.8), відсутність відзиву Боржника не виключає застосування у цій справі положень пункту 1-6 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ.  
7.12.           Крім викладеного Суд відхиляє аргументи скаржника (пункт 6.1) в тій їх частині, в якій він виключає застосування у цій справі пункту 1-6 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ через обставини виникнення неплатоспроможності Боржника в період до початку збройної агресії проти України (через виникнення боргу Боржника з січня 2020 року, за періоди 2020-2021 років), у зв`язку з чим Суд зазначає про таке.
7.13.           Норма пункту 1-6 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ не містить інших умов та підстав для її застосування окрім тих, що в ній наведені (пункти 7.3, 7.5), а тому її застосування не залежить  від строків виникнення у боржника боргу, що став підставою для звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство (до/після початку збройної агресії російської федерації проти України).  
7.14.           Крім цього, за висновком Верховного Суду у постанові від 03.06.2020 у справі №   905/2030/19: "у разі відсутності належного виконання господарського грошового зобов`язання, у кредитора є можливість, окрім звернення до суду з позовом до боржника, скористатися можливістю застосування щодо такого боржника процедур передбачених Кодексом України з процедур банкрутства для задоволення своїх кредиторських вимог у тому випадку, коли відсутній спір про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження".
Отже, звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника як один із способів захисту та відновлення порушеного права кредитора такого боржника (стаття 16 Цивільного кодексу України, стаття 34 КУзПБ тощо) є не обов`язком, а диспозитивним правом кредитора, яким він розпоряджається на власний розсуд.
Тож зволікання Кредитором захистом свого порушеного права шляхом звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника до початку збройної агресії проти України, попри обізнаність Кредитора про відповідне встановлене Законом право та попри обставини виникнення боргу до початку збройної агресії проти України (пункт 4.4-4.7), не можуть бути підставою для незастосування пункту 1-6 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ. 
7.15.           З огляду на викладене та встановлені апеляційним судом в оскаржуваній постанові підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство Боржника за заявою Кредитора, неспростування скаржником в касаційному порядку цих підстав, Суд погоджується з висновками апеляційного суду в оскаржуваній постанові, що зроблені відповідно до норм законодавства про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство Боржника.
7.16.          Отже, з урахуванням положень пункту 1 частини першої статті 308 та статті 309 ГПК України оскаржувана постанова апеляційного суду підлягає залишенню без змін як законна та обґрунтована.
7.17.          Дійшовши висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги та залишення без змін оскаржуваної постанови, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 320 Господарського процесуального кодексу України, Суд
П О С Т А Н О В И В :
1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" залишити без задоволення.
2.          Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 у справі   №   908/2344/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                            О.В. Васьковський
Судді                                                                                В.В.   Білоус
                                                                                          В.Я. Погребняк