УХВАЛА
 
13 травня 2024 року
м. Київ
 
справа № 522/5764/20
провадження № 61-6368ск24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 18 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: нотаріус Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі Михальова Лідія Іванівна, державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюта Сергій Васильович, про визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,5 кв. м, житловою площею 44,0 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 1934821251101, та витребувати у ОСОБА_1 на її користь вказану квартиру. 
 
Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 27 вересня 2022 року позов задовольнив. Визнав за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,5 кв. м, житловою площею 44,0 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 1934821251101. Витребував у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,5 кв. м, житловою площею 44,0 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 1934821251101. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
 
Одеський апеляційний суд постановою від 18 грудня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишив без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2022 року - без змін.
 
23 квітня 2024 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду                  м. Одеси від 27 вересня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду               від 18 грудня 2023 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
 
Разом із цим, ОСОБА_1 в касаційній скарзі заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що оскаржувана постанова Одеського апеляційного суду від 18 грудня 2023 року отримана ним    11 січня 2024 року. Крім того, з грудня 2022 року він перебуває у статусі біженця в Нідерландах, а тому своєчасно не може скористатися правом доступу до правосуддя. Також, ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2024 року його касаційну скаргу повернуто. Заявник вважає, що процесуальний строк звернення до суду пропущено ним з поважних причин, а тому просить його поновити.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Встановлено, що вперше з касаційною скаргою ОСОБА_1 на оскаржувані судові рішення звернувся до Верховного Суду 11 лютого 2024 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2024 року визнано наведені          ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними. Відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, а саме - заявнику необхідно було надати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та докази поважності причин його пропуску; визначити та сплатити судовий збір за подання касаційної скарги і надати документ, що підтверджує його сплату; надати уточнену редакцію касаційної скарги оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, в якій зазначити: відомості про наявність або відсутність у нього електронного кабінету; відомості про учасників справи - третіх осіб: нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі Михальову Л. І., державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюту С. В.; підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), надати копії скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2024 року касаційну скаргу                    ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси                              від 27 вересня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 18 грудня 2023 року визнано неподаною та повернуто заявнику.
 
Вдруге ОСОБА_1 з касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення звернувся до Верховного Суду 23 квітня 2024 року.
 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, він підлягає поновленню.
 
Разом із цим, касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки в порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору                         у встановлених порядку і розмірі.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги з посиланням на те, що він є пенсіонером за віком, інших джерел доходів крім пенсії не має. У зв`язку з вкрай скрутним майновим станом, просить клопотання задовольнити. 
 
На підтвердження наведених обставин надає довідку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»             від 06 лютого 2024 року № 92HAIJ7091428HFL про те, що у заявника наявна заборгованість перед банком на суму 2 000,00 грн, скріншот витрат на оплату комунальних послуг за січень 2024 року.
 
Відповідно до частини першої та третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
 
Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
 
Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19 (провадження № 61-11548св20) зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.
 
Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
ОСОБА_1 не надано суду касаційної інстанції доказів на підтвердження реального майнового стану (наявність рухомого і нерухомого майна, довідки фіскальних органів про доходи, довідки про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо), який перешкоджає виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором, а зазначені у клопотанні обставини та надані на їх підтвердження докази, не характеризують майновий стан заявника.
 
Ураховуючи те, що заявником не надано жодних доказів на підтвердження його майнового стану, а тому підстав для відстрочення сплати судового збору відсутні.
 
Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Позовну заяву подано у 2020 році, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2 102,00 грн, підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, чинній станом на час подання позову у цій справі).
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
 
Касаційна скарга та рішення судів попередніх інстанцій не містять відомостей про ціну позову (вартість квартири АДРЕСА_1 станом на дату подання позову до суду), у зв`язку з чим неможливо встановити розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги.
 
Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надати суду інформацію про ціну позову (станом на дату подання позову до суду), а також самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги, підтвердивши такий розмір належними доказами (зокрема, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно вартості спірного нерухомого майна станом на дату подання позову до суду), та сплатити його в розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості спірного нерухомого майна. 
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у                          м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).
 
Разом із цим, у порушення вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України ОСОБА_1 в касаційній скарзі не зазначено відомостей про наявність або відсутність у нього електронного кабінету.
 
Також, відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування                 (для фізичних осіб).
 
Проте у касаційній скарзі ОСОБА_1 не зазначено інших учасників справи, а саме, третіх осіб: нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі Михальову Л. І. та державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюту С. В. з їх місцезнаходженням.
 
Крім того, згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.
 
Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.
 
Проте ОСОБА_1 до касаційної скарги не додано копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
 
Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно надати до Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, та в якій зазначити відомості про наявність або відсутність у нього електронного кабінету; зазначити інших учасників справи, а саме, третіх осіб: нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі              Михальову Л. І. та державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюту С. В. з їх місцезнаходженням, та надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.
 
Керуючись статтями 390, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2022 року та постанови Одеського апеляційного суду від 18 грудня 2023 року.
 
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 18 грудня 2023 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.        
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          А. Ю. Зайцев