ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 р. 	Справа № 520/25645/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.12.2023, головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М., м. Харків, повний текст складено 07.12.23  у справі № 520/25645/23
за позовом    ОСОБА_1  
до    Головного управління ДПС у Харківській області    
про скасування наказу та поновлення на посаді,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі також - відповідач), в якому просила:
- скасувати Наказ № 986-о "Про звільнення ОСОБА_1 " від 29.08.2023;
- поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу супроводження в судах податкових спорів з погашення боргів управління супроводження судових справ Головного управління ДПС у Харківській області.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції,  позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає його таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, є необґрунтованим з огляду на те, що судом першої інстанції не було досліджено в повному обсязі всі обставини справи, зокрема поважність відсутності на робочому місці, а також не було враховано офіційні роз`яснення уповноважених органів про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану. Просить урахувати, що саме з`ясування поважності відсутності працівника на роботі є визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення працівника з роботи за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.
За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної  інстанції  розглядає справу  в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 07.04.2021 призначена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу супроводження в судах податкових спорів з погашення боргів управління супроводження судових справ ГУ ДПС (Наказ ГУ ДПС від 06.04.2021 за № 272-о/ВП «Про призначення працівників»), яка є посадою державної служби.
У зв`язку зі змінами, внесеними до штатного розпису, посаду «головний державний ревізор-інспектор» перейменовано на «головний державний інспектор» відповідно до пункту 2 Наказу ГУ ДПС від 02.11.2021 і № 70-ф/ВП «Про введення в дію Штатного розпису на 2021 рік Головного управління ДПС у Харківській області».
Згідно з розділом 6 Посадової інструкції головного державного ревізора-інспектора відділу супроводження в судах податкових спорів з погашення боргів управління супроводження судових справ ГУ ДПС (з якою ОСОБА_1 ознайомлена 03.06.2021), робоче місце визначено за адресою: м. Харків, проспект Науки, буд. 9, каб. 601.
26 липня 2023 року в. о. начальника ГУ ДПС у Харківській області видано Наказ № 28-дс про порушення дисциплінарного провадження на підставі подання управління персоналу ГУ ДПС від 24.07.2023 за № 615/20-40-11-21, в якому запропоновано ініціювати дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_1 з метою виявлення в її діях ознак дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини 2 статті 65 Закону України від 10 грудня 2015 року, № 889-VІІІ «Про державну службу», зі змінами (прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин).
Під час проведення дисциплінарного провадження встановлено відсутність головного державного інспектора відділу супроводження в судах податкових спорів з погашення боргів управління супроводження судових справ Головного управління ДПС у Харківській області ОСОБА_1 на робочому місці з 29.05.2023 по 24.07.2023.
Факти відсутності ОСОБА_1 на роботі у період з 29.05.2023 по 24.07.2023 зафіксовано в табелях обліку використання робочого часу за травень 2023 року, червень 2023 року та липень 2023 року як неявка з нез`ясованих причин (НЗ), а також зафіксовано актами: від 29.05.2023 № 1 «Про відсутність державного службовця на робочому місці»; від 05.06.2023 № 2 «Про відсутність державного службовця на робочому місці»; від 12.06.2023 № 3 «Про відсутність державного службовця на робочому місці»; від 14.06.2023 № 4 «Про відсутність державного службовця на робочому місці»; від 16.06.2023 № 5 «Про відсутність державного службовця на робочому місці»; від 19.06.2023 № 6 «Про відсутність державного службовця на робочому місці»; від 26.06.2023 № 7 «Про відсутність державного службовця на робочому місці»; від 03.07.2023 № 8 «Про відсутність державного службовця на робочому місці»; від 10.07.2023 № 9 «Про відсутність державного службовця на робочому місці»; від 17.07.2023 № 10 «Про відсутність державного службовця на робочому місці»; від 21.07.2023 № 11 «Про відсутність державного службовця на робочому місці»; від 24.07.2023 № 12 «Про відсутність державного службовця на робочому місці».
Також згідно з матеріалами дисциплінарного провадження, листків непрацездатності на ім`я ОСОБА_1 не зареєстровано в Реєстрі електронних листків тимчасової непрацездатності.
У поданні від 07 червня 2023 року в.о. начальника ГУ ДПС у Харківській області про результати розгляду дисциплінарної справи стосовно головного державного інспектора відділу супроводження в судах податкових спорів з погашення боргів управління супроводження судових справ ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_1 дисциплінарною комісією (протокол засідання комісії від 07.06.2023 за № 33) зроблено висновок, що в діях головного державного інспектора відділу супроводження в судах податкових спорів з погашення боргів управління супроводження судових справ ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_1 вбачаються ознаки дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII, що полягає у прогулі державного службовця (т. 1 а.с. 219-229).
Наказом № 986-о "Про звільнення ОСОБА_1 " від 29.08.2023 позивача звільнено з посади державної служби за вчинення систематичного (повторного протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого п. 12 ч. 2 статті 65 Закону № 889-VIII (прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин).
Не погодившись із Наказом № 986-о від 29.08.23, позивач звернулася до суду з позовом у цій справі.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що при прийнятті оскаржуваного наказу відповідач діяв законно, з дотриманням приписів чинного законодавства, а тому дійшов висновку, що спірний наказ є правомірним, обґрунтованим та не підлягає скасуванню, а похідна вимога про поновлення на посаді не підлягає задоволенню.
Надаючи правову оцінку зазначеним висновкам суду першої інстанції та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого. 
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 за № 889-VІІІ (далі також - Закон № 889-VІІІ) державний службовець зобов`язаний, зокрема: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати рішення державних органів, накази розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.
За приписами статей 64 та 65 Закону № 889-VІІІ державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни у порядку, встановленому цим Законом.
Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Положеннями пункту 12 частини 2 статті 65 Закону № 889-VІІІ визначено, що прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом і робочого дня) без поважних причин є дисциплінарним проступком.
Відповідно до частини 1 статті 66 цього Закону до державних службовців застосовується і один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.
Згідно з частинами 5 статті 66 Закону № 889-VІІІ звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.
З системного аналізу наведених правових норм убачається, що у разі вчинення державним службовцем прогулу (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, суб`єкт призначення або керівник державної служби має право притягнути такого державного службовця до дисциплінарної відповідальності (у разі якщо не минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, а також якщо не минув один рік після його вчинення) у вигляді оголошення догани.
У разі ж встановлення систематичності (повторно протягом року) відповідного дисциплінарного проступку державного службовця, суб`єкт призначення або керівник державної служби має право застосувати винятковий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з посади державної служби.
Отже, обов`язковою умовою для звільнення державного службовця є встановлення систематичності (тобто вчинених неодноразово протягом року) прогулів (відсутності на роботі більше трьох годин) цієї особи без поважних причин.
За змістом статті 74 Закону № 889-VІІІ дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.
Відповідності до частини 1 статті 84 Закону № 889-VІІІ державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону).
Згідно з положеннями пункту 4 частини 1 статті 87 Закону № 889-VІІІ підставою для припинення державної служби є вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указами Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженими Законами України «Про затвердження Указу Президента України, «Про введення воєнного стану в Україні», з 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.
Відповідно до Указів Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затверджених Законами України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30, 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі - Закон № 389-VIII).
Особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами, у період дії воєнного стану, визначаються Законом України від 15 березня 2022 року за № 2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», із змінами (далі - Закон № 2136-ІХ).
З метою збереження життя і здоров`я працівників Державної податкової служби України (далі - ДПС) та її територіальних органів, наказом ДПС від 24.02.2022 за № 243-о «Про встановлення простою у роботі Державної податкової служби України та її територіальних органів» з 24.02.2022 встановлено простій у роботі ДПС та її територіальних органів, зокрема в ГУ ДПС.
Наказом ДПС від 14.04.2022 за № 189 «Про припинення простою в роботі деяких територіальних органів ДПС» (далі - Наказ № 189) з 15.04.2022 припинено простій у роботі територіальних органів ДПС, у тому числі припинено простій у роботі ГУ ДПС, та з метою забезпечення належної організації роботи, здійснення функціональних повноважень з урахуванням першочергового гарантування безпечних умов роботи, збереження життя і здоров`я підпорядкованих працівників із дотриманням вимог Кодексу законів про працю України, керівникам територіальних органів ДПС, у роботі яких припинено простій, надано право, за необхідності запроваджувати простій у роботі структурних підрозділів підпорядкованого територіального органу ДПС.
З 15.04.2022 на підставі Наказу № 189 та з метою збереження життя та здоров`я працівників ГУ ДПС, з огляду на необхідність реалізації державної податкової політики у регіоні, Наказом ГУ ДПС від 15.04.2022 за № 15-о/ВС «Про встановлення простою та запровадження дистанційної роботи в Головному управлінні ДПС у Харківській області» встановлено простій у роботі всіх працівників структурних підрозділів ГУ ДПС за виключенням окремих працівників згідно з Додатком 1 до цього наказу.
З метою реалізації державної податкової політики в регіоні за функціями, покладеними на ГУ ДПС, та з метою забезпечення здійснення керівником державної служби своїх повноважень, у зв`язку із нагальною потребою виконання завдань, функцій та посадових обов`язків, наказом ГУ ДПС від 27.12.2022 за № 695-о/ВС «Про закінчення простою для окремих працівників та запровадження дистанційної роботи в Головному управлінні ДПС у Харківській області», визначено закінченим з 09.01.2023 простій у роботі деяких працівників структурних підрозділів ГУ ДПС згідно з Додатком до цього наказу, зокрема припинено простій у роботі ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 9-І Закону № 889-УІІІ та Порядку фіксації доведеної інформації або документів до відома державного службовця шляхом використання засобів телекомунікаційного зв`язку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року за № 1042 (далі - Порядок № 1042), інформацію щодо припинення простою у роботі надіслано ОСОБА_1 02.01.2023 засобами телекомунікаційного зв`язку, месенджерами Viber та Те1еgram на контактний номер НОМЕР_1 , а також засобами електронної пошти на електронну скриньку ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено протокол про доведення інформації або документів до відома державного службовця від 02.01.2023.
Згідно з частиною четвертою статті 12 Закону № 2136-ІХ у період дії воєнного стану роботодавець за заявою працівника, який виїхав за межі території України або набув статусу внутрішньо переміщеної особи, в обов`язковому порядку надає йому відпустку без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у заяві, але не більше 90 календарних днів, без зарахування часу перебування у відпустці до стажу роботи, що дає право на щорічну основну відпустку, передбаченого пунктом 4 частини першої статті 9 Закону України від 15 листопада 1996 року, № 504/96-ВР «Про відпустки» (далі - Закон № 504/96-ВР). ОСОБА_1 було надано відпустку без збереження заробітної плати на час дії воєнного стану, а саме:
- тривалістю 30 календарних днів з 09 січня 2023 року по 07 лютого 2023 року (Наказ ГУ ДПС від 09.01.2023 за № 38-в «Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_1 »);
- тривалістю 11 календарних днів з 08 лютого 2023 року по 18 лютого 2023 року (Наказ ГУ ДПС від 06.02.2023 за № 143-в «Про надання відпустки без збереження заробітної плати працівникам»);
- тривалістю 30 календарних днів з 19 лютого 2023 року по 20 березня 2023 року (Наказ ГУ ДПС від 17.02.2023 за № 193-в «Про надання відпустки без збереження заробітної плати працівникам»);
- тривалістю 19 календарних днів з 21 березня 2023 року по 08 квітня 2023 року (Наказ ГУ ДПС від 20.03.2023 за № 281-в «Про надання відпустки без збереження заробітної плати працівникам»).
Отже, відпустку без збереження заробітної плати, передбачену частиною четвертою статті 12 Закону № 2136-ІХ, загальною кількістю 90 календарних днів ОСОБА_1 використала у повному обсязі та з 10.04.2023 повинна була приступити до виконання своїх посадових обов`язків, про що 04.04.2023 її було повідомлено засобом телекомунікаційного зв`язку на контактний номер телефону НОМЕР_1 у месенджері Viber відповідно до Порядку № 1042 та складено протокол про доведення інформації або документів до відома державного службовця від 04.04.2023.
Відповідно до частини третьої статті 12 Закону № 2136-ІХ протягом періоду дії воєнного стану роботодавець на прохання працівника може надавати йому відпустку без збереження заробітної плати без обмеження строку, встановленого частиною першою статті 26 Закону І № 504/96-ВР. Однак така відпустка надається за згодою сторін між працівником і роботодавцем. Її надання є дискреційними повноваженнями власника або уповноваженого ним органу та не є обов`язковими.
Від ОСОБА_1 на офіційну електронну скриньку ГУ ДПС надходили заяви та пояснення:
- заява від 25.05.2023 (вх. ГУ ДПС від 26.05.2023 за № 38575/6/ЕП) щодо надання позивачу відпустки без збереження заробітної плати відповідно до пункту 3 статті 12 Закону № 2136-ІХ. За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 повідомлено про те, що їй відмовлено у наданні відпустки без збереження заробітної плати за згодою сторін, передбаченої частиною першою статті 26 Закону № 504/96-ВР (лист ГУ ДПС від 29.05.2023 за № 29424/6/20-40 );
- заява від 31.05.2023 (вх. ГУ ДПС від 01.06.2023 за № 39874/6/ЕП) щодо надання позивачу відпустки без збереження заробітної плати відповідно до пункту 3 статті 12 Закону № 2136-ІХ. За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 повідомлено про те, що їй відмовлено у наданні відпустки без збереження заробітної плати за згодою сторін, передбаченої частиною першою статті 26 Закону № 504/96-ВР (лист ГУ ДПС від 13.06.2023 за № 32335/6/20-40-11-22);
- заява від 05.06.2023 (вх. ГУ ДПС від 05.06.2023 за № 40752/6/ЕП) щодо надання позивачу відпустки без збереження заробітної плати відповідно до пункту 3 статті 12 Закону № 2136-ІХ. За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 повідомлено про те, що їй відмовлено у наданні відпустки без збереження заробітної плати за згодою сторін, передбаченої частиною першою статті 26 Закону № 504/96-ВР (лист ГУ ДПС від 13.06.2023 за № 32335/6/20-40-11-22);
- пояснення від 15.06.2023 (вх. ГУ ДПС від 15.06.2023 за № 43539/6/ЕП) з додатками до них, одним з яких є заява від 15.06.2023 щодо надання позивачу відпустки без збереження заробітної плати, передбаченої частиною четвертою статті 12 Закону № 2136-ІХ. За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 повідомлено про те, що відповідно до наказів ГУ ДПС від 09.01.2023 за № 38-в «Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_1 », від 06.02.2023 за № 143-в «Про надання відпустки без збереження заробітної плати працівникам», від 17.02.2023 за № 193-в «Про надання відпустки без збереження заробітної плати працівникам», від 06.02.2023 за № 143-в «Про надання відпустки без збереження заробітної плати працівникам», від 20.03.2023 за № 281-в «Про надання відпустки без збереження заробітної плати працівникам» нею вже використані 90 календарних днів відпустки без збереження заробітної плати, передбаченої частиною четвертою статті 12 Закону № 2136-ІХ (лист ГУ ДПС від 18.07.2023 за № 38336/6/20-40-1Ц22);
- заява від 12.07.2023 (вх. ГУ ДПС від 13.07.2023 за № 50773/6/ЕП) щодо надання позивачу відпустки без збереження заробітної плати відповідно до пункту 3 статті 12 Закону № 2136-ІХ. За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 повідомлено про те, що їй відмовлено у наданні відпустки без збереження заробітної плати за згодою сторін, передбаченої частиною першою статті 26 Закону № 504/96-ВР.
Відповіді про розгляд зазначених заяв доведені до ОСОБА_1 відповідно до Порядку № 1042 - засобом телекомунікаційного зв`язку на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 
Вказані дії відповідача про відмову у наданні відпусток ОСОБА_1 відповідно до приписів чинного законодавства остання не оскаржувала.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що направлення ОСОБА_1 зазначених заяв не могло мати правовим наслідком обов`язкове надання їй відпусток, тому за відсутності наказу керівника про надання відпустки у позивачки були відсутні правові підстави не прибути на своє робоче місце.
Крім того, колегія суддів ураховує той факт, що позивач, займаючи посаду державної служби, склавши присягу державного службовця, повинна була неухильно виконувати обов`язки державного службовця, в тому числі виконувати рішення, накази (розпорядження), доручення керівників, проте вона після закінчення відпустки без збереження заробітної плати тривалістю 90 календарних днів не приступила 10.04.2023 до виконання службових обов`язків, була відсутня на робочому місці, усвідомлюючи, що не перебуває у відпустці без збереження заробітної плати, а отже у відповідача були підстави для порушення дисциплінарного провадження з метою виявлення в діях ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини 2 статті 65 Закону України від 10 грудня 2015 року, № 889-VІІІ «Про державну службу», зі змінами (прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин).
Так, статтею 2 Закону № 889-VІІІ визначено, що службова дисципліна це неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку.
Державний службовець повинен дотримуватись службової дисципліни, а також забезпечити неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку.
Нормами пункту 1 частини 1 статті 61 Закону № 889-VІІІ встановлено, що службова дисципліна забезпечується, зокрема шляхом дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку.
Статтею 47 Закону № 889-VІІІ встановлено, що Правилами внутрішнього службового розпорядку державного органу визначається порядок повідомлення державним службовцем про його відсутність на службі.
Правила внутрішнього службового розпорядку ГУ ДПС затверджені загальними зборами трудового колективу ГУ ДПС (протокол від 22.05.2023 pf № 1) (далі - Правила внутрішнього службового розпорядку ГУ ДПС).
Згідно з пунктом 3 розділу III Правил внутрішнього службового розпорядку ГУ ДПС на період дії воєнного стану, введеного Указами Президента України «Про введення воєнного стану в України», затверджених Законами України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», та керуючись пунктом 3 частини 1 статті 8 Закону № 389-VIII, для державних службовців ГУ ДПС встановлюється п`ятиденний робочий тиждень із тривалістю роботи по днях: понеділок-четвер 08:00-17:00, п`ятниця 08:00-15:45, перерва на обід 12:00-12:45, вихідні дні - субота і неділя.
Відповідно до пункту 1 розділу IV Правил внутрішнього службового розпорядку ГУ ДПС державний службовець повідомляє свого безпосереднього керівника про відсутність на роботі у письмовій формі, засобами електронного чи телефонного зв`язку або іншим доступним способом.
Згідно з пунктом 12 частини другої статті 65 Закону № 889-УІІІ прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин є дисциплінарним проступком.
За висновками дисциплінарної комісії, викладеними в подання від 07 червня 2023 року, факти відсутності ОСОБА_1 на робочому місці мають безперервний (тривалий) характер та свідчать про недотримання нею вимог пункту 1 частини 1 статті 61 Закону № 889-УІІІ та невиконання Правил внутрішнього службового розпорядку ГУ ДПС в частині прогулу державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.
За матеріалами дисциплінарної справи обставин, що пом`якшують відповідальність державного службовця, не встановлено, заохочення у ОСОБА_1 відсутні.
Дисциплінарною комісією за результатами розгляду дисциплінарної справи встановлені обставини, що обтяжують відповідальність державного службовця, а саме: вчинення дисциплінарного проступку повторно протягом року до зняття в установленому порядку попереднього застосованого дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Відповідно до Наказу ГУ ДПС від 15.06.2023 за № 21-де «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 » (зі змінами, внесеними Наказом ГУ ДПС від 16.06.2023 за № 23-дс) до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за вчинення нею дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII, а саме: прогулу (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.
Доведення зазначених наказів ГУ ДПС до позивача відбулось шляхом надсилання електронних примірників таких наказів на адресу електронної пошти позивача, що відповідає приписам статті 7 Закону № 2136-ІХ, згідно з якими у період дії воєнного стану порядок організації кадрового діловодства та архівного зберігання кадрових документів у районах активних бойових дій визначається роботодавцем самостійно, за умови забезпечення ведення достовірного обліку виконуваної працівником роботи та обліку витрат на оплату праці.
Положеннями статті 9-1 Закону № 889-УІІІ визначено, що доведення інформації або документів до відома державного службовця відповідно до вимог цього Закону здійснюється шляхом її вручення або надсилання поштою, в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку.
Інформація або документи надсилаються державному службовцеві за адресою місця проживання/перебування або на його адресу електронної пошти чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.
Інформація або документи, надіслані поштою, в тому числі електронною, чи шляхом передачі з використанням інших засобів зв`язку вважаються такими, що доведені до відома державного службовця на п`ятий календарний день з моменту їх відправлення.
Отже, з огляду на норми статті 9-1 Закону № 889-УІІІ та наявну (відому) дату відправлення відповідачем на електронну пошту позивача копії Наказу ГУ ДПС від 15.06.2023 за № 21-де «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 » - 15 червня 2023 року, позивач уважається таким, що повідомлена про накладене на неї дисциплінарне стягнення 20 червня 2023 року.
Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у пункті 161 постанови від 22 листопада 2022 року у справі № 320/8522/20.
Наказ ГУ ДПС від 15.06.2023 за № 21-дс "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 " із змінами у вигляді догани за вчинення нею дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини 2 статті 65 Закону № 889-VIII (прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин), позивачем не оскаржувався та є чинним.
Отже, встановлена систематичність вчинення (неодноразово протягом року) прогулів.
Належною обставиною, яка свідчить про систематичність вчинення позивачкою такого дисциплінарного проступку як прогул без поважних причин, є чинне рішення керівника державного органу (наказ ГУ ДПС від 15.06.2023 № 21-де, із змінами) про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення за таке ж порушення.
Такий висновок узгоджується з правовою позицію, викладеною Верховним Судом у постанові від 21.04.2021 у справі № к/9901/14219/20.
З огляду на викладене дисциплінарною комісією встановлено наявність у діях головного державного інспектора відділу супроводження в судах податкових спорів з погашення боргів управління супроводження судових справ ГУ ДПС ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 Закону № 889- VIII», що полягає у прогулі державного службовця.
Дисциплінарною комісією, враховуючи систематичність вчинення (протягом року) позивачем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 Закону № 889-УІІІ, вирішено рекомендувати на підставі пункту 4 частини першої та частини п`ятої статті 66 Закону № 889-УІІІ застосувати до головного державного інспектора відділу супроводження в судах податкових спорів з погашення боргів управління супроводження судових справ ГУ ДПС ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з державної служби.
Рішення про накладання дисциплінарного стягнення прийнято суб`єктом призначення в порядку, передбаченому статтями 75, 77 Закону № 889-VІІІ, із урахуванням гарантій прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення, наведених у статті 74 Закону № 889-VІІІ, та оформлене Наказом ГУ ДПС від 29.08.2023 за № 31-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ».
При обранні виду дисциплінарного стягнення відповідачем врахована протиправна поведінка позивача, тяжкість скоєного позивачем проступку, та обрано вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, що відноситься до дискреційних повноважень відповідача.
Отже, Наказом ГУ ДПС від 29.08.2023 за № 986-о припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора відділу супроводження в судах податкових спорів з погашення боргів управління супроводження судових справ ГУ ДПС за вчинення нею систематичного (повторного протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 Закону № 889-VІІІ.
Враховуючи наведене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з огляду на що спірний наказ про звільнення є правомірним, обґрунтованим та не підлягає скасуванню, а похідна вимога про поновлення на посаді не підлягає задоволенню.
Щодо доводів ОСОБА_1 про поважність причин її відсутності на робочому місці, то колегія суддів зазначає таке.
Як убачається з матеріалів справи та встановлених судом обставин, починаючи з 10.04.2023 ОСОБА_1 мала приступити до виконання службових обов`язків після закінчення відпустки без збереження заробітної плати тривалістю 90 календарних днів з 09.01.2023 по 08.04.2023.
ОСОБА_1 вказує, що вона з поважних причин не знаходилась на робочому місці, починаючи з 10.04.2023, оскільки вимушено виїхала за межі Україні у зв`язку із наявною загрозою для її життя та здоров`я, яка пов`язана з військовою агресією проти України.
При цьому, на переконання позивача, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки зазначеним обставинам справи, а як наслідок, помилково не визнано причини її відсутності на роботі у відповідний період поважними.
Надаючи правову оцінку зазначеним доводам апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що обставини військової агресії проти України та її хронологія є загальновідомими, і, як наслідок, вони не підлягають додатковому доведенню.
Проте колегія суддів уважає, що позивач мала усвідомлювати, що вона перебуває у триваючих трудових відносинах з ГУ ДПС у Харківській області, та займаючи посаду державної служби, склавши присягу державного службовця, повинна була неухильно виконувати обов`язки державного службовця та, як наслідок, виконувати свої посадові обов`язки, дотримуватись правил трудового розпорядку та виконувати розпорядження керівництва.
Як установлено в ході розгляду справи, Наказом ГУ ДПС від 27.12.2022 за № 695-о/ВС «Про закінчення простою для окремих працівників та запровадження дистанційної роботи в Головному управлінні ДПС у Харківській області», визначено закінченим з 09.01.2023 простій у роботі деяких працівників структурних підрозділів ГУ ДПС згідно з Додатком до цього наказу, тобто починаючи з 09.01.2023 відновлено роботу деяких працівників структурних підрозділів Головного управління ДПС у Харківській області, й інші працівники, які продовжили виконувати свої посадові обов`язки в умовах дії воєнного стану, перебували в обмеженому становищі в порівнянні з позивачем, яка не виконувала своїх посадових обов`язків.
З огляду на зазначене доводи позивача про поважність причин її відсутності на робочому місці є неприйнятними і колегія суддів їх до уваги не бере.
Враховуючи вимоги законодавства України в умовах дії воєнного стану, колегія суддів не вбачає правових підстав вважати протиправним звільнення позивача за викладених обставин справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав уважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення слід залишити без змін.
З урахуванням положень статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.12.2023 у справі №  залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	В.Б. Русанова    О.В. Присяжнюк