ПОСТАНОВА 
Іменем України

10 травня 2024 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 405/6388/16-ц
провадження № 22-ц/4809/753/24 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л.,Чельник О. І.,
за участі секретаря – Бойко В. В.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач – Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат»,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою  Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на додаткове рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 січня 2024 року у складі судді Іванової Л. А. і
В С Т А Н О В И В:

       Короткий зміст позовної заяви

       В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Інгульської шахти Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» та з урахуванням заяви про зміну підстав позову просила:
-визнати незаконним (протиправним) і скасувати наказ Інгульської шахти Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» № 264 о/с від 01.08.2016 про її звільнення з посади економіста (з кошторисної роботи) групи капітального будівництва та гірничокапітальних робіт;
-поновити її на посаді економіста (з кошторисної роботи) групи капітального будівництва та гірничокапітальних робіт Інгульської шахти Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат»;
-стягнути з Інгульської шахти Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на свою користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з дня звільнення по день поновлення на роботі;
-стягнути з Інгульської шахти Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на свою користь моральну шкоду в сумі 10 000 грн.
Позовна заява мотивована тим, що з 27.04.2005 ОСОБА_1 працювала у відповідача на посаді економіста, а з 01.04.2009 – на посаді економіста (з кошторисної роботи) групи капітального будівництва та гірничокапітальних робіт.
Наказом Інгульської шахти Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» № 364 о/с від 01.08.2016 позивача було звільнено із займаної посади у зв`язку зі скороченням чисельності і штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі – КЗпП України).
Позивач зазначала, що її було звільнено без дотримання двомісячного строку попередження про майбутнє звільнення, а питання надання згоди на її звільнення профспілковим комітетом в присутності позивача не обговорювалося і не розглядалося.
ОСОБА_1 відповідачем не пропонувалися інші посади на виробництві, хоча на момент її звільнення такі були наявні, а при звільненні не враховувалося питання переважного права на залишення на роботі позивача як працівника, що має більш високу кваліфікацію і продуктивність праці.
Також, у відповідача не мало місце скорочення чисельності і штату працівників, з відповідними наказами ОСОБА_1 ознайомлено не було, а реальні обґрунтування та підстави її звільнення відсутні.
Крім того, наказ про звільнення ОСОБА_1 підписано не уповноваженою на те особою.
Таким чином, ОСОБА_1 вважала, що її звільнення відповідачем з посади економіста (з кошторисної роботи) групи капітального будівництва та гірничокапітальних робіт є незаконним, оскільки здійснено з грубим порушенням норм КЗпП України, як наслідок, звернулась до суду з позовом за захистом своїх порушених прав. 
       
       Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

       Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01 грудня 2016 року замінено первісного відповідача Інгульську шахту Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на належного відповідача - Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі – ДП «СхідГЗК»).
Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 до ДП «СхідГЗК» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ Інгульської шахти ДП «СхідГЗК» № 264 о/с від 01 серпня 2016 року про звільнення ОСОБА_1 економіста (з кошторисної роботи) групи капітального будівництва та гірничокапітальних робіт, 01 серпня 2016 року у зв`язку зі скороченням чисельності і штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді економіста (з кошторисної роботи) групи капітального будівництва та гірничокапітальних робіт Інгульської шахти ДП «СхідГЗК» з 01 серпня 2016 року.
Стягнуто з ДП «СхідГЗК» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 серпня 2016 року по 23 вересня 2021 року в розмірі 384 233 грн 85 коп, який обраховано без утримання податків та інших обов`язкових платежів.
Стягнуто з ДП «СхідГЗК» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3 000 грн.
Стягнуто з ДП «СхідГЗК» на користь держави судовий збір в розмірі 1 653 грн. 
Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше, ніж за один місяць, допущено до негайного виконання.
Рішення суду мотивовано тим, що висновком експерта Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1527/1528/17-27/470/18-27 від 03.03.2018 та висновком експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 19403-19405/19-32 від 17.09.2019, підтверджено позицію позивача ОСОБА_1 про те, що наявні у попередженні про наступне вивільнення від 24.05.2016 № 09-25/1813 підписи від імені позивача, їй не належать, що не спростовано відповідачем.
На підставі викладеного, суд першої інстанції вважав доведеним факт відсутності належних та допустимих доказів того, що відповідач ДП «СхідГЗК» дотримався встановленої КЗпП України процедури при звільненні позивача.
З урахуванням того, що  відповідачем було звільнено позивача з роботи, з порушенням вимог КЗпП України, останній спричинено моральні страждання, у вигляді переживань, пригніченості настрою, втрату нормальних життєвих зв`язків, необхідності додаткових зусиль для організації свого життя, пов`язаних з пошуком нової роботи, які судом першої інстанції оцінені у розмірі 3 000 грн.
Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 січня 2024 року резолютивну частину повного судового рішення від 23 вересня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «СхідГЗК» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди доповнено останнім абзацом такого змісту: «Повне судове рішення складено 05 листопада 2021 року».
Додаткове рішення суду мотивовано тим, що 23 вересня 2021 року в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення, а 05 листопада 2021 року складено повний текст рішення, у резолютивній частині якого не було вказано дату його складення.
Враховуючи викладене, застосовуючи аналогію закону, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для ухвалення у справі додаткового рішення.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ДП «Схід ГЗК» просить скасувати додаткове рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 січня 2024 року та ухвалити нове, яким доповнити останнім абзацом зміст резолютивної частини рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 січня 2021 року у справі № 405/6388/16-ц наступного змісту: «Повне судове рішення складено 07 листопада 2023 року», а також стягнути сплачений судовий збір на користь ДП «СхідГЗК».
Апеляційна скарга мотивована тим, що додаткове рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зокрема, відповідач зазначає, що станом на 14.12.2021 повного тексту рішення Ленінським районним судом м. Кіровограда у справі № 405/6388/16-ц не було складено, так як підприємство мало намір оскаржувати рішення, судовий збір був сплачений ще 08.10.2021 і лише після отримання 09.11.2023 від суду першої інстанції повного тексту рішення суду ДП «СхідГЗК» реалізувало своє право на оскарження прийнятого рішення суду від 23.09.2021.
Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст рішення суду від 23.09.2021 у справі № 405/6388/16-ц надіслано для оприлюднення 07.11.2023, зареєстровано 07.11.2023, та забезпечено надання загального доступу 08.11.2023, станом на 05.03.2024 рішення законної сили не набрало.
Доказів направлення сторонам та отримання сторонами у справі копії повного тексту судового рішення в електронній чи письмовій формі матеріали справи не містять, крім як направлення ДП «СхідГЗК» повного тексту рішення 09.11.2023.
Також, матеріали справи не містять доказів того, що повний текст рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда було складено саме 05.11.2021.
Той факт, що ОСОБА_1 було повернуто виконавчий лист без виконання і до виконавчої служби з виконавчим листом вона так більше і не зверталася, вказують на те, що повного тексту рішення до листопада 2023 року не було складено.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить апеляційну скаргу ДП «СхідГЗК» залишити без задоволення, а додаткове рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 січня 2024 року без змін.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

Учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.
Від ДП «СхідГЗК» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача.
Від адвоката Пушкарьова Д. Є., який представляє інтереси ОСОБА_1 , надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Оскільки, учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без їх участі, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.
За змістом ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Враховуючи, що учасники справи в судове засідання, призначене на 12 годину 45 хвилин 08 травня 2024 року, не з`явились, датою ухвалення рішення є дата складення повного тексту.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторонни посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону додаткове рішення суду першої інстанції не відповідає.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторонни повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази
За змістом ч. 3 ст. 258 ЦПК України розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.
Рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин (ч. 1 ст. 265 ЦПК України).
Відповідно до пункту 6 частини сьомої статті 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про дату складення повного судового рішення.
Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 до ДП «СхідГЗК» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ Інгульської шахти ДП «СхідГЗК» № 264 о/с від 01 серпня 2016 року про звільнення ОСОБА_1 економіста (з кошторисної роботи) групи капітального будівництва та гірничокапітальних робіт, 01 серпня 2016 року у зв`язку зі скороченням чисельності і штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді економіста (з кошторисної роботи) групи капітального будівництва та гірничокапітальних робіт Інгульської шахти ДП «СхідГЗК» з 01 серпня 2016 року.
Стягнуто з ДП «СхідГЗК» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 серпня 2016 року по 23 вересня 2021 року в розмірі 384 233 грн 85 коп, який обраховано без утримання податків та інших обов`язкових платежів.
Стягнуто з ДП «СхідГЗК» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3 000 грн.
Стягнуто з ДП «СхідГЗК» на користь держави судовий збір в розмірі 1 653 грн. 
Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше, ніж за один місяць, допущено до негайного виконання (том 3 а. с. 171-204).
Резолютивна частина рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 вересня 2021 року не містить інформації щодо дати складення її повного тексту.
Не погоджуючись із заначеним рішенням суду, ДП «СзідГЗК» подало апеляційну скаргу (том 3 а. с. 217-232).
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 02 січня 2024 року цивільну справу повернуто до суду першої інстанції для усунення недоліків, а саме для зазначення дати складення повного рішення суду (том 3 а. с. 243). 
Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 січня 2024 року резолютивну частину повного судового рішення від 23 вересня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «СхідГЗК» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди доповнено останнім абзацом такого змісту: «Повне судове рішення складено 05 листопада 2021 року» (том 4 а. с. 3-5).
Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
У наведеній правовій нормі міститься виключний перелік умов, за наявності яких суд може ухвалити додаткове рішення. 
При цьому не зазначення судом у відповідному рішенні про дату складення повного судового рішення не є підставою для ухвалення додаткового рішення, оскільки це питання не стосується вирішення певної позовної вимоги та не пов`язане з розглядом спору по суті.
Ухвалюючи додаткове судове рішення, суд першої інстанції не врахував наведених норм процесуального права, та внаслідок неправильного тлумачення положень ЦПК України, що регулюють порядок та підстави ухвалення додаткового судового рішення, дійшов помилкового висновку про те, що не зазначення у резолютивній частині рішення дати його складення є підставою ухвалення у справі додаткового рішення.
За таких обставин, додаткове рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 січня 2024 року не може вважатись законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.
При цьому, вимоги апеляційної скарги про доповнення судом апеляційної інстанції резолютивної частини рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 січня 2021 року у справі № 405/6388/16-ц абзацом наступного змісту: «Повне судове рішення складено 07 листопада 2023 року», не можуть бути задоволені, з огляду на те, що апеляційний суд не наділений процесуальними повноваженнями вносити доповнення до рішень суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.
У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ДП «СхідГЗК» підлягає частковому задоволенню, а додаткове рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 січня 2024 року скасуванню.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки судом переглядається додаткове рішення суду першої інстанції, яке не стосується вирішення певної позовної вимоги та не пов`язане з розглядом спору по суті, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не проводиться.

Керуючись ст. ст. 362, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд 

П О С Т А Н О В И В :

       Апеляційну скаргу Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» задовольнити частково.
Додаткове рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 січня 2024 року скасувати.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя                                                 С. І. Мурашко 

Судді                                                                 О. Л. Карпенко                                                                

О. І. Чельник