ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 червня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/14677/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Олефіренко Н.А.,     
  
 розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1    на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 в адміністративній справі №160/14677/23  (суддя Ніколайчук С.В.) у справі  за позовом ОСОБА_1 до   Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,- 

в с т а н о в и В:

У червні 2023р. ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016 - 2020 роки;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016 - 2020 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі №160/12764/21;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі звільненням з військової служби за 26 календарних років;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку зі звільненням з військової служби за 26 календарних років з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі №160/12764/21;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2019 - 2020 роки;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2019 - 2020 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі №160/12764/21.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2023   адміністративний позов задоволено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач,  зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким  відмовити в задоволенні  позовних вимог.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що чинними нормативно-правовими актами не передбачено включення індексації грошового забезпечення до складу такого забезпечення. Індексація грошового забезпечення не включається до складу загальної суми, з якої обраховуються розміри кожної з трьох зазначених виплат. Індексація грошового забезпечення не носить і щомісячного характеру. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .
Позивач проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 у період з 11.12.2002 по 11.02.2020.
Згідно із наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 11.02.2020 №30 позивача звільнено з військової служби, та виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, на день звільнення частково нараховано індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, із застосуванням базового місяця січня 2016 року за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, та не було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 11.02.2020 включно.
На звернення позивача 18.05.2021 із заявою до В/ч НОМЕР_1 про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, 01.03.2018 по 11.02.2020, відповідь від відповідача не надійшла.
Не погодившись з такою бездіяльністю відповідача, позивач звернулася до суду з позовом.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №160/12764/21 апеляційні скарги ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 – задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року в адміністративній справі № 160/12764/21– скасовано та ухвалено постанову.
На виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №160/12764/21 відповідач виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 11.02.2020 у загальній сумі 174988,39 грн, що підтверджується банківською випискою. 
Проте після виплати індексації грошового забезпечення відповідач не провів перерахунок всіх одноразових видів грошового забезпечення, обрахованих виходячи з місячного грошового забезпечення, які були виплачені позивачу, а саме: грошова допомога на оздоровлення за 2016-2020 роки; одноразова допомога при звільненні з військової служби за 26 календарних років; грошова компенсація за невикористані 28 днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2019 – 2020 роки. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
Відповідно до  ст. 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється  Законом України 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу»  (надалі - Закон №2232-XII).
Відповідно до частини другої  статті 2 Закону №2232-XII  порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим  Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно зі  статтею 40 Закону №2232-XII  гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до  законів України «Про Збройні Сили України», «;Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «;Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей»  та іншими законами.
Права, пільги та соціальні гарантії військовослужбовців визначаються  Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ  (надалі - Закон №2011-ХІІ).
Згідно з частинами 2, 3  статті 9 Закону №2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
          Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
При цьому, частиною 4  статті 9 Закону №2011-ХІІ  встановлено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Відповідно до частини 2  статті 15 Закону України №2011-XII  військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 за №889  Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій  (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі  Постанова №889) встановлено новий вид грошового забезпечення  щомісячну додаткову грошову винагороду.
Відповідно до пункту 2 Постанови №889, граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї  постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.
У вирішенні даного спору спірним питанням є склад грошового забезпечення військовослужбовців, яке повинно включатися при обрахунку розміру цієї допомоги.
При визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає саме  Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам зазначеного  Закону.
Питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17. Приймаючи постанову від 06.02.2019 року у вказаній справі, Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків:
Згідно з частинами другою, третьою  статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
Оскільки перед звільненням на підставі Постанови № 889 додаткова грошова винагорода нараховувалась і виплачувалась позивачу щомісяця, підстави вважати таку винагороду одноразовим видом грошового забезпечення відсутні.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.02.2021 року у справі №620/3346/19.
Також відповідно до висновків  висновків Верховного Суду у постанові від 19.03.2020 року у справі №820/5286/17, які полягають у тому, що при вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема  Закону № 2017-ІІІ,  Закону № 1282-ХІІ, та Порядку №1078.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, «…тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби… В іншому випадку, не врахування індексації призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення».
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17, де Суд також підсумував, що «…Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про наявність правових підстав для включення індексації до розміру одноразової грошової допомоги при звільненні позивача», та у постанові Верховного Суду від 10.05.2019 року у справі №820/5285/17.
Також колегія суддів враховує позицію Верховного Суду, яку викладено у постанові від 24.10.2018 у справі № 820/3211/17, в якій суд касаційної інстанції, за наслідками дослідження аналогічних обставин, дійшов висновку, що чинним законодавством передбачено єдине поняття грошового забезпечення військовослужбовців, відповідно до якого вираховуються і пенсійні виплати, і розмір одноразової грошової допомоги при звільненні.
Окрім того, питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17. Ухвалюючи постанову від 06.02.2019 року у вказаній справі, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст.  243,  308,  311,  315,  316,  321,  322,  325,  328 КАС України, суд,-
                                                     
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1      -залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2023- залишити без змін. 
                    Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5  ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко