ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 р. 	Справа № 520/12835/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2023, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В.,  м. Харків, по справі № 520/12835/23
за позовом               ОСОБА_1  
до              Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції                      
про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (далі – відповідач, УПП в Харківській області), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати наказ начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції №31 від 26.04.2023 в частині застосування до інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 року у справі № 520/12835/23 позов залишено без задоволення.
Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи і неправильне застосування норм матеріального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 року у справі № 520/19926/23 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що суд першої інстанції залишив поза своєю увагою той факт, що стан сп`яніння у водія ОСОБА_2 установлено не було. Крім того, відповідач наголошує на відсутності належних документів, на підставі яких було розпочато службове розслідування. Зазначаючи про індивідуальний характер дисциплінарного стягнення, позивач доводить незаконність оспорюваного наказу, оскільки цим наказом разом з позивачем також притягнуто до відповідальності й інших осіб – патрульних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Відповідачем подано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, у якому посилається, що підставою для призначення службового розслідування стала заява ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_2 . Наказ про застосування дисциплінарного стягнення прийнято на підставі та у порядку, визначеному ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 6 розділу ІV Положення про УПП в Харківській області ДПП, затверджене наказом Департаменту Патрульної поліції № 1130 від 18.08.2022.
Склад дисциплінарного проступку, за доводами відповідача, серед іншого, підтверджено відеозаписом з портативного реєстратора.
До суду апеляційної інстанції також надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій позивач обґрунтовує нікчемність заяви ОСОБА_6 , оскільки останній не долучив до неї копії свідоцтва про права на заняття адвокатською діяльністю, адвокатського ордеру та договору на надання правничої допомоги. Ордер же долучений адвокатом до звернення датований 07.02.2023, ні договору про надання правничої допомоги, ні свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю долучено не було.
Позивач також зазначає про порушення судом першої інстанції вимог ч. 9 ст. 79 КАС України, оскільки сам відзив та додані до нього документи позивач не отримав.
Крім того, позивач обґрунтовує відсутність реальної необхідності відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом.
Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які відповідач посилається в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 22.02.2023 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції надійшло звернення адвоката Святця Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_2 щодо можливих неправомірних дій окремих працівників Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції під час подій 02.11.2022 в ході зупинки транспортного засобу LADA LARGUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .
На підтвердження своїх повноважень ОСОБА_6 долучив до звернення ордер від 07.02.2023 № 1106172, копія якого надана відповідачем до суду разом з матеріалами службового розслідування.
За результатом розгляду вказаної заяви начальником Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції видано наказ "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" від 21.03.2023 №101.
18 квітня 2023 року начальником Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції майором поліції ОСОБА_7 затверджено висновок службового розслідування за відомостями, викладеними у зверненні адвоката ОСОБА_6 від 22.02.2023.
За висновками службового розслідування від 18.04.2023 дисциплінарний проступок виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", частини першої статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", підпункту 1, 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статті 266 КУпП, а саме: позивачем під час виконання службових обов`язків та зупинки транспортного засобу LADA LARGUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 після повідомлення водію про виявлені ознаки сп`яніння не вжито жодних заходів щодо відсторонення останнього від керування належному йому транспортному засобу.
Наказом Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції від 26.04.2023 №31 за вчинення дисциплінарного проступку до інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з доведеності відповідачем складу дисциплінарного проступку, який став підставою для прийняття оскаржуваного наказу та застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді зауваження.
Колегія суддів погоджується із зазначеною позицією суду першої інстанції, виходячи з такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 2 КАС визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі по тексту - Закон №580-VIII).
Частиною 1 статті 18 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Зобов`язання дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, закріплено і у тексті Присяги на вірність Українському народові, яку складає особа, яка вступає на службу в поліції (ст.64 Закону №580-VIII).
Згідно із статтею 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України №2337-VIII від 15.03.2018 (далі по тексту - Дисциплінарний статут) і визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службовою дисципліною є дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Відповідно до частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12)  дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно з частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарним проступком є протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Частинами першою, другою статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (частина третя статті 13 Дисциплінарного статуту).
За змістом частин першої - четвертої статті 14 Дисциплінарного статуту, службовим розслідуванням є діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Порядок проведення службових розслідувань регулюється Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим Наказом МВС України №893 від 07.11.2018 (далі по тексту - Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України).
Згідно із пунктом 1 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до пункту 1 розділу VІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги.
Пунктом 2 та 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (Інструкція № 1452/735) визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
За змістом пункту 9 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС і МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735  з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Відповідно до пункту 1 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 (Інструкція № 1395) водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
У цій справі судом першої інстанції установлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , 02.11.2022 під час несення служби екіпажем №4201 спільно з майором поліції ОСОБА_3 , старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 та старшим сержантом поліції ОСОБА_5 в потоці автомобілів помічено транспортний засіб, який під час перестроювання не ввімкнув відповідний (правий) світловий покажчик повороту, а також при натисканні на гальма не працював один із сигналів гальмування.
В подальшому транспортний засіб зупинено за порушення вимог пунктів 2, 3 статті 35 Закону України "Про Національну поліцію". В ході спілкування з водієм виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та виражене тремтіння пальців рук. Старший лейтенант поліції ОСОБА_1 зазначає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений із дотриманням вимог чинного законодавства, а особиста неприязнь заявника до старшого сержанта поліції ОСОБА_5  необґрунтована.
В ході службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку, що, зокрема, позивачем під час виконання службових обов`язків та зупинки транспортного засобу LADA LARGUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 після повідомлення водію про виявлені ознаки сп`яніння не вжито жодних заходів щодо відсторонення останнього від керування належному йому транспортному засобі, чим вчинено дисциплінарний проступок.
За висновками службового розслідування цими діями, зокрема позивач, порушив вимоги пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", частини першої статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", підпункту 1, 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статті 266 КУпП.
На відеозапису з портативної камери працівника поліції, який надано відповідачем разом з матеріалами службового розслідування, зафіксовано, що після поверхневого огляду транспортного засобу LADA LARGUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , гр. ОСОБА_2 запропоновано перевірити вміст алкоголю у його крові на місці, проте громадянин відмовився, у зв`язку із чим працівники поліції запропонували йому поїхати до медичного закладу та отримали згоду водія. В подальшому співробітниками поліції було дозволено гр. ОСОБА_2 сісти за кермо транспортного засобу та переїхати на паркувальний майданчик.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Нормами чинного законодавства детально регламентовано порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння та оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Системний аналіз положень Інструкції № 1452/735 та Інструкції № 1395 вказує на безумовний обов`язок поліцейських відсторонити водія з ознаками алкогольного сп`яніння від керування та забезпечити доставку останнього до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення
В апеляційній скарзі, так само як і в відповіді на відзив на апеляційну скаргу, позивач зазначає про відсутність реальної необхідності відсторонення громадянина ОСОБА_2 від керування транспортним засобом з огляду на відсутність у водія ОСОБА_2 стану сп`яніння, що встановлено медичним оглядом. 
Суд апеляційної інстанції вважає такі доводи апеляційної скарги безпідставними, оскільки поліцейські за умови виявлення ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу зобов`язані виконати приписи Інструкцій № 1452/735 та № 1395. При цьому вони позбавлені будь-яких дискреційних прав щодо визначення наявності або відсутності реальної необхідності такого відсторонення.
У цій справі, як установлено судами першої та апеляційної інстанції, позивач під час зупинки транспортного засобу виявив у водія ознаки алкогольного сп`яніння, направив його до медичного закладу для проходження огляду, отже, за таких умов, в силу приписів Інструкцій № 1452/735 та № 1395 він був зобов`язаний відсторонити водія від керування транспортним засобом та доставити його до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, що, зокрема, позивачем зроблено не було.
За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведеності відповідачем складу дисциплінарного проступку, який став підставою для прийняття оскаржуваного наказу та застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді зауваження.
В апеляційній скарзі позивач також звертає увагу на відсутність підтвердження повноважень у адвоката Святця О. М., який звернувся в інтересах ОСОБА_2 із заявою про можливе вчинення дисциплінарного проступку.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути:
1) договір про надання правничої допомоги;
2) довіреність;
3) ордер;
4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.
Отже, за переліком наведеному у даній нормі ордер є належним документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги
Судами першої та апеляційної інстанції досліджено звернення адвоката ОСОБА_6 від 22.02.2023. На підтвердження своїх повноважень останній долучив до звернення ордер від 17.02.2023 № 1106172, копія якого надана відповідачем до суду разом з матеріалами службового розслідування, та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Копії вказаних документів належним чином оформлені та засвідчені.
Відсутність ордеру та свідоцтва  в переліку доданих до заяви адвоката документів не доводить їх відсутність, а тому такі посилання позивача колегія суддів вважає безпідставними. Крім того,  на заяві адвоката міститься посилання на свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та  штамп про іі реєстрацію з відміткою кількості аркушів самого листа ( 6 аркушів) та додатків (14 аркушів та диск), що по кількості включає ордер та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.  
Крім того, відповідна заява є лише підставою для проведення службового розслідування, факт вчинення дисциплінарного проступку зафіксовано також на відеозапис з портативної камери працівника поліції, обставини події не заперечуються навіть позивачем.
Отже, доводи апеляційної скарги щодо безпідставності проведення службового розслідування спростовані матеріалами справи.
Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог частини 9 статті 79 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
У відповідності до ч. 9 ст. 79 КАСУ  копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
У цій справі судом апеляційної інстанції установлено, що копії відзиву на позовну заяву разом із відповідними додатками були направлені відповідачем рекомендованим листом на адресу позивача, проте не були отримані останнім та повернуті у зв`язку із закінченням строків зберігання.
За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач виконав вимоги частини 9 статті 79 КАС України, а отже, доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставні.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно встановив обставини справи в їх сукупності і ухвалив рішення у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, отже, відсутні підстави для його скасування.
Згідно статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 по справі № 520/12835/23 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Л.В. Любчич    С.П. Жигилій