СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року                 м. Харків                        Справа № 922/5317/23  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н.В. , суддя  Шутенко І.А.
в порядку спрощеного (письмового) провадження без виклику сторін;
розглянувши заяву Ремонтно-будівельного підприємства "Мостокран-1" у формі товариства з обмеженою відповідальністю про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги АТ "Українські енергетичні машини" (вх. №659Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 22.02.2024 у справі № 922/5317/23
за позовом Ремонтно-будівельного підприємства "Мостокран-1" у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Харків
до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", м. Харків
про стягнення коштів 264 314,24 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ремонтно-будівельне підприємство "Мостокран-1" звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" про стягнення 170 000,00 грн. основного боргу за договором підряду №286-8/20 від 10.06.2020 , пені 11 695,81 грн., процентів річних від простроченої суми             5 444,60 грн. та інфляційних втрат   77 173,83 грн.
Рішенням господарського суду Харківської області від 22.02.2024 у справі № 922/5317/23 позов задоволено повністю.
Стягнуто з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (пр. Героїв Харкова, буд. 199, м. Харків, 61037; код ЄДРПОУ 0576269) на користь Ремонтно-будівельного підприємства "Мостокран-1" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (вул. Єнакіївська, буд. 1, офіс 202, м. Харків, 61046; код ЄДРПОУ 32867605) 170 000 грн. 00 коп. основного боргу, пеню 11 695 грн. 81 коп., проценти річні 5 444 грн. 60 коп. , інфляційні втрати 77 173 грн. 83 коп. та витрати по сплаті судового збору 3 964 грн. 72 коп.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.05.2024 у справі № 922/5317/23 апеляційну скаргу АТ "Українські енергетичні машини" на рішення господарського суду Харківської області від 22.02.2024 у справі № 922/5317/23 залишено без задоволення. Рішення господарського суду Харківської області від 22.02.2024 у справі № 922/5317/23 залишено без змін.
27.05.2024 до Східного апеляційного господарського суду від Ремонтно-будівельного підприємства "Мостокран-1" у формі товариства з обмеженою відповідальністю надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просить стягнути з АТ «Українські енергетичні машини» (ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань – 05762269, місцезнаходження за адресою: Україна, 61037, Харківська обл., м. Харків, пр. Героїв Харкова, буд. 199) на користь Ремонтно-будівельного підприємства "Мостокран-1" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань – 32867605, місцезнаходження за адресою: Україна, 61046, Харківська обл., м. Харків, вул. Єнакіївська, буд. 1, офіс 202), витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 200,00 гривень.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 27.05.2024 для розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 922/5317/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Слободін М.М., судді Гребенюк Н.В., Шутенко І.А.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За приписами ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.05.2024 (з урахуванням ухвали від 29.05.2024 про виправлення описки) у справі № 922/5317/23 прийнято заяву Ремонтно-будівельного підприємства "Мостокран-1" у формі товариства з обмеженою відповідальністю про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/5317/23 про розподіл судових витрат до провадження; розгляд заяви ухвалено здійснювати  в порядку письмового провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у строк до 03.06.2024 надати обґрунтовані заперечення на заяву Ремонтно-будівельного підприємства "Мостокран-1" у формі товариства з обмеженою відповідальністю про розподіл судових витрат.
Заперечень, заяв, клопотань до суду апеляційної інстанції не надходило.

Розглянувши заяву позивача та додані до неї документи, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла про таке.
Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
За приписами статті 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. (стаття 16 ГПК України).
Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в три етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України );
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами:
- подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;
- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу (статті 126, 129 ГПК України);
3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом, у відповідності до вимог статті 16 ГПК України.
Частинами 1-4 статті 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем було повідомлено про орієнтовний розмір судових витрат на правову допомогу, а саме:
підготовка заяв по суті справи з документами, що до них додаватимуться – 2 000,00 гривень за 1 (одну) годину роботи;
підготовка заяв з процесуальних питань – 1 000,00 гривень за 1 (одну) годину роботи;
представництво інтересів клієнта у судових засіданнях суду першої інстанції по розгляду позовної заяви стягнення грошових коштів за договором – 2 500,00 гривень за одне судове засідання (у разі проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду – 2 500,00 гривень за одну годину роботи), а також зазначено про те, що вказаний перелік витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи № 922/5317/23 в суді апеляційної інстанції, є орієнтовним. Крім того, зазначено про те, що докази, що підтверджуватимуть розмір витрат, які позивач зобов`язаний сплатити у зв`язку з розглядом справи, будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (частина 8 статті 129 ГПК України).
Частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що в якості доказів понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги позивачем надано до суду:
-          копію договору про надання правничої допомоги від 10.08.2023, додаткової угоди до нього від 29.12.2023 та додаткової угоди до нього від 08.04.2024;
-           копію акту про надання послуг від 24.05.2024; 
-          копію рахунку №24/05-2024 від 24.05.2024; 
-  копію ордеру на надання правничої допомоги Серії АІ № 1546885;
-  копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Жук Т.С. 
Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Приписи статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" унормовують, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналіз наведеного свідчить, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.
За змістом пункту 1 частини другої статті 126 України, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Так, між позивачем та адвокатом Жук Тетяною Сергіївною, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №7672/10, видане Радою адвокатів Київської області 19 квітня 2019 року (рішення Ради адвокатів Київської області №69 від 19.04.2019 року) 10 серпня 2023 року укладено Договір про надання правничої допомоги.
Відповідно до пункту 5.1 даного договору, розмір гонорару адвоката за надання послуг, передбачених даним договором, визначається відповідно до домовленостей сторін, визначених окремо у додаткових угодах до даного договору.
Дія Договору про надання правничої допомоги від 10 серпня 2023 року продовжена сторонами до 31.12.2024 згідно додаткової угоди до Договору про надання правничої допомоги від 10 серпня 2023 року, укладеної 29 грудня 2023 року.
08 квітня 2024 року між позивачем та вказаним вище адвокатом було укладено додаткову угоду до Договору про надання правничої допомоги від 10 серпня 2023 року, якою було визначено вартість послуг адвоката, які надані, або можуть бути надані, у зв`язку з розглядом справи №922/5317/23 у суді апеляційної інстанції щодо оскарження рішення господарського суду Харківської області від 22.02.2024 року, зокрема:
підготовка заяв по суті справи з документами, що до них додаватимуться – 2 000,00 (дві тисячі грн. 00 коп.) гривень за 1 (одну) годину роботи;
підготовка заяв з процесуальних питань – 1 000,00 (одна тисяча грн. 00 коп.) гривень за 1 (одну) годину роботи;
представництво інтересів клієнта у судових засіданнях суду першої інстанції по розгляду позовної заяви стягнення грошових коштів за договором – 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот грн. 00 коп.) за одне судове засідання (у разі проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду – 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот грн. 00 коп.) гривень за одну годину роботи).
Сторони домовились, що акти про надання послуг будуть підписуватись сторонами не пізніше ніж 5 робочих днів з дати фактичного надання послуг.
Сторони домовились, що клієнт зобов`язується оплатити надані послуги у сумі, вказаній згідно акту приймання-передачі наданих послуг, протягом 5 робочих днів з дати підписання акту про надання послуг.
Аналіз наведених умов договору свідчить про те, що сторонами правочину було погоджено розмір оплати адвоката, а також порядок його сплати.
Як було зазначено вище, позивачем до заяви про ухвалення додаткового рішення було надано, зокрема, копію акту про надання послуг від 24.05.2024 до договору про надання правової допомоги від 10.08.2023, відповідно до якого адвокатом Жук Т.С. було надано наступні послуги: 
- підготовка заяви про вступ у апеляційне провадження по справі № 922/5317/23 в якості представника – 200,00 грн (кількість витраченого часу 0,20 год);
- підготовка відзиву на апеляційну скаргу по справі № 922/5317/23 – 4000,00 грн. (кількість витраченого часу 2 год.);
- підготовка заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі № 922/5317/23 в суді апеляційної інстанції – 1000,00 грн. (кількість витраченого часу 1 год.).
Разом на суму 5200,00 грн.
Матеріалами справи підтверджується факт надання адвокатом Жук Т.С. професійної правничої допомоги позивачу у справі № 922/5317/23.
Таким чином, враховуючи наведені вище докази, судова колегія зазначає, що позивачем згідно з вимогами статті 74 ГПК України доведено обставини надання йому послуг професійної правничої допомоги при розгляді цієї справи у суді апеляційної інстанції.
За змістом ч.5 ст.126 ГПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, якщо їх розмір не відповідає вимогам ч.4 даної статті.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6  ст.126 ГПК України).
Проте, суд зазначає, що відповідачем не було надано до апеляційного суду заперечень на заяву Ремонтно-будівельного підприємства "Мостокран-1" у формі товариства з обмеженою відповідальністю про розподіл судових витрат.
В свою чергу, колегія суддів зазначає, що Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України.
У постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд вказав про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
Разом із тим, у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.
Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Згідно ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
За приписами ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Верховний Суд у постанові № 922/376/20 від 06.10.2020 зазначив, що оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.
Водночас, в даному випадку, до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Як було встановлено судом апеляційної інстанції, позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив про орієнтовний розмір судових витрат на правову допомогу, а також повідомив про те, що докази понесення відповідних витрат на правову допомогу адвоката будуть надані у межах строку, визначеного ч.8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з необхідністю складення акту виконаних робіт за результатом розгляду справи.
Наведене свідчить про те, що позивачем було зроблено заяву про розподіл судових витрат та зазначено про те, що докази будуть подані в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Судом апеляційної інстанції було ухвалено постанову у цій справі 23.05.2024, а позивачем заяву про ухвалення додаткового рішення у цій справі з доказами понесення судових витрат було подано 27.05.2024, тобто заявником були дотримані встановлені ч.8 ст. 129 ГПК України порядок та строк надання відповідних доказів.
Обставинами вище встановлено, що позивачем та адвокатом умовами укладеного правочину було погоджено погодинна оплата наданих послуг.
Разом з тим, як зазначалося, у відповідності до акту про надання послуг від 24.05.2024 до договору про надання правової допомоги від 10.08.2023 представником позивача було надано послуги на суму 5200,00 грн.
Враховуючи положення статей 86, 123, 126, 129 ГПК України, а також дослідивши докази, надані позивачем на підтвердження понесених судових витрат, зважаючи на ціну позову, складність справи, кількість підготовлених процесуальних документів, а також беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності господарського судочинства, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви Ремонтно-будівельного підприємства "Мостокран-1" у формі товариства з обмеженою відповідальністю про ухвалення додаткового судового рішення, а саме стягнення з відповідача на користь позивача 5200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у суді апеляційної інстанції.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткової постанови у справі №922/5317/23 в порядку статті 244 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. 123, 124, 126, 129, 221, 244, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Ремонтно-будівельного підприємства "Мостокран-1" у формі товариства з обмеженою відповідальністю про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/5317/23 задовольнити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» (код ЄДРПОУ 05762269, місцезнаходження за адресою: Україна, 61037, Харківська обл., м. Харків, пр. Героїв Харкова, буд. 199) на користь Ремонтно-будівельного підприємства "Мостокран-1" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (код ЄДРПОУ 32867605, місцезнаходження за адресою: Україна, 61046, Харківська обл., м. Харків, вул. Єнакіївська, буд. 1, офіс 202), витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 200,00 гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 287-289 ГПК України.
Повний текст додаткової постанови складений 05.06.2024.

Головуючий суддя                                                                    М.М. Слободін

Суддя                                                                                           Н.В. Гребенюк  

Суддя                                                                                           І.А. Шутенко