ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 червня 2024 року           справа №200/6737/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Гаврищук Т.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2023 року (головуючий суддя І інстанції Волгіна Н.П.), складеного в повному обсязі 24 січня 2023 року у справі № 200/6737/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський області про визнання протиправним та скасування рішення  та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                     В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії від 26 жовтня 2013 року за № 056650009417; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи з 1 січня 2004 року по 18 червня 2004 року та з 25 жовтня 2005 року по 26 квітня 2010 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2023 року  позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення відділу призначення пенсій  управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області "Про відмову у призначенні пенсії" від 26 жовтня 2013 року, номер справи 056650009417. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 18 жовтня 2023 року із зарахуванням до:
- страхового стажу періоду роботи з 1 липня 2010 року по 31 грудня 2010 року;
- до пільгового стажу відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (за постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202) періоду роботи з 27 жовтня 1998 року по 1 грудня 1999 року;
- до пільгового стажу відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (провідні професії) періодів роботи: з 2 грудня 1999 року по 10 січня 2001 року, з 11 січня 2001 року по 23 лютого 2004 року, з 25 лютого 2004 року по 18 червня 2004 року, з 25 жовтня 2005 року по 26 квітня 2010 року, з 1 липня 2010 року по 31 грудня 2010 року.
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2023 року у справі № 200/6737/23 та відмовити у задоволені позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що до пільгового стажу роботи не зараховано періоди роботи: 
- з 1 січня 2004 року по 18 червня 2004 року, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування відсутні відомості по спеціальному стажу за цей період; пільгова довідка за зазначений період надана не була;
- за період з 1 березня 2010 року по 26 квітня 2010 року відомості по спеціальному стажу наявні, проте відсутня дата наказу про атестацію; у відомостях за 2011 рік значиться дата наказу про атестацію – 27 квітня 2010 року, тому пільговий стаж за 2010 рік зараховано з дати наказу про атестацію робочих місць; інформація про дату первинної атестації відсутня;
- з 25 жовтня 2005 року по 26 квітня 2010 року, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування відсутні відомості по спеціальному стажу за цей період. 
Період з 1 липня 2010 року по 31 грудня 2010 року не зараховано ні до пільгового, ні до страхового стажу, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування відсутня інформація про сплату страхових внесків за цей період. 
Враховуючи зазначене вище, у позивача відсутнє право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку. 
Вважає, що в діях органу Пенсійного фонду не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача, Головним управлінням вчинено дії згідно вимог законодавства України діючого на час виникнення спірних правовідносин.
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 , є громадянином України згідно паспорта НОМЕР_1 від 10 лютого 1998 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання згідно довідки ВПО від 1 листопада 2017 року № 1427-41881, довідки від 30 листопада 2023 року № 01-09/7122, виданої КУ Покровський координаційний комітет самоорганізації населення: АДРЕСА_2 
18 жовтня 2023 року позивач через сервісний центр м. Покровська ВОГ № 6 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою № 1191 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якої додав заяву про спосіб виплати пенсії через Ощадбанк та наступні документи: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру № НОМЕР_3 ; паспорт НОМЕР_1 ; Акт Н-1, Акт Н-5 від 16 квітня 2016 року, копії наказів про атестацію робочих місць №№ 176, 116к, 216/16011, 68/1, 134; довідку про взяття на облік ВПО № 1424-41881, довідку про стаж  № 672, трудову книжку НОМЕР_4 , Витяги з Державного реєстру (3 шт) щодо підприємств з кодом ЄДРПОУ 33341002, 33161769, 26417329 
Заява позивача була за принципом екстериторіальності розподілена для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській  області (а.с. 70).
Рішенням відділу призначення пенсій  управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26 жовтня 2013 року, номер справи 056650009417 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (а.с. 17, 73, 104). 
У рішенні також зазначено, що:
вік заявника - 44 років 5 місяців 14 днів; 
необхідний пільговий стаж – 25 років;
страховий стаж заявника становить: 34 років 2 місяці 9 днів (з урахуванням пільгового стажу);
пільговий стаж провідних професій (20) - 8 років 11 місяців 9 днів; 
пільговий стаж по Постанові 202 - 10 років 11 місяців 9 днів (з урахуванням пільгового стажу провідних професій);
пільговий стаж за Списком № 1 - 13 років 11 місяців 9 днів (з урахуванням пільгового стажу провідних професій та по Постанові 202).
Результати розгляду документів, доданих до заяви: до загального страхового стажу зараховано всі періоди роботи. 
До пільгового стажу роботи не зараховано періоди роботи з 1 січня 2004 року по 18 червня 2004 року та з 25 жовтня 2005 року по 26 квітня 2010 року, оскільки відсутні дані БСВ в реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування  
Вказане рішення оскаржується позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).
Частиною 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на пільгових умовах пенсія за віком призначається, працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений   абзацом першим   статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений   абзацом першим   пункту 1 частини другої цієї статті.
З метою реалізації положень зазначеної норми Кабінет Міністрів України Постановою № 202 затвердив Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, у якому наведено перелік робіт і професій, що дають право на таку пільгову пенсію (далі - Список № 202).
Пунктом І Списку № 202 передбачені підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що право на передбачену ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV пенсію незалежно від віку мають працівники провідних професій, визначених у ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, та працівники, професії яких містяться у Списку № 202, за умови безпосередньої зайнятості на цих роботах повний робочий день та за наявності стажу такої роботи не менш, ніж передбачено ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV.
Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).
Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно із ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше […].
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ)  страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Статтею ст. 62 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (п. 1).
Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
Таким чином, відповідно до діючого законодавства основним та достатнім документом (за наявності відповідних записів в ній), що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка; а у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Згідно із трудовою книжкою серія НОМЕР_4 від 23 жовтня 1998 року позивач працював:
- з 27 жовтня 1998 року по 12 січня 1999 року - у Державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта Трудівська» учнем гірника підземного з повним робочим днем у шахті (записи №№ 1-2);
- з 13 січня 1999 року по 1 грудня 1999 року - у Державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта Трудівська» гірником 3 розряду підземним з повним робочим днем у шахті (записи №№ 2-3);
- з 2 грудня 1999 року по 10 січня 2001 року - у Державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта Трудівська» прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем у шахті (записи №№ 3-4);
- з 11 січня 2001 року по 23 лютого 2004 року - у Державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта Трудівська» (з 12 травня 2003 року – ВП «Шахта «Трудівська» ДП «Донецьквугілля», з 1 серпня 2003 року – Шахтоуправління «Трудівське» ДП «Донецьквугілля») прохідником 5 розряду підземним з повним робочим днем у шахті (записи №№ 5-7);
- з 24 лютого 2004 року по 18 червня 2004 року – в ВП Шахтоуправлінні «Трудівське» ДП «Донецьквугілля» машиністом гірничих виймальних машин 6 розряду з повним робочим днем у шахті (записи №№ 7-8);
- з 16 серпня 2004 року по 28 лютого 2005 року – вантажником в експедицію в ТОВ «Донецький лікеро-горілчаний завод» (записи №№ 9-10);
- з 1 березня 2005 року по 11 жовтня 2005 року – в ТОВ «Донецький лікеро-горілчаний завод» водієм навантажувача в транспортному цеху (записи №№ 10-11);
- з 25 жовтня 2005 року по 4 січня 2006 року – в ВП Шахтоуправлінні «Трудівське» ДП «ДВЕК» прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем у шахті (записи №№ 12-13);
- з 5 січня 2006 року по 5 квітня 2012 року – в ВП Шахтоуправлінні «Трудівське» ДП «ДВЕК» машиністом гірничих виймальних машин 6 розряду підземним з повним робочим днем у шахті (записи №№ 13-15);
- з 17 квітня 2012 року по 1 вересня 2014 року – в ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» машиністом гірничих виймальних машин 5 розряду підземним з повним робочим днем у шахті (записи №№ 16-17);
- з 2 вересня 2014 по 30 вересня 2014 року - в Публічному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Покровське» тимчасово слюсарем-ремонтником (запис № 17);
- з 1 жовтня 2014 року по 1 вересня 2016 року - в ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» машиністом гірничих виймальних машин 5 розряду підземним з повним робочим днем у шахті (записи №№ 16-17);
- з 17 лютого 2017 року по 11 лютого 2018 року перебував на обліку у центрі зайнятості як безробітний (записи №№ 19-22);
- з 8 липня 2020 року по 14 квітня 2022 року працював в Приватному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Покровське» машиністом гірничих виймальних машин 5 розряду підземним з повним робочим днем у шахті (записи №№ 23-25);
- з 8 червня 2022 року по 13 березня 2023 року працював в Приватному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Покровське» машиністом гірничих виймальних машин 5 розряду підземним з повним робочим днем у шахті (записи №№ 26-27);
- з 14 березня 2023 року працює в Приватному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Покровське» машиністом гірничих виймальних машин 6 розряду підземним з повним робочим днем у шахті (запис № 27)
Записи про ці періоди роботи засвідчені відповідною печаткою підприємства-працедавця і дефектів їх вчинення не мають.
Згідно із відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (за формою ОК-5) у вказаний період позивач отримував заробітну плату, з якої утримувались страхові внески 
Відповідно до довідки РС-право періоди: 
-  з 27 жовтня 1998 року по 31 грудня 1998 року – зараховано до страхового стажу (0 років 2 місяці 5 днів); 
- з 1 січня 1999 року по 31 грудня 2001 року - зараховано до страхового стажу та до пільгового стажу за Списком № 1 (3 роки 0 місяців 0 днів); 
- з 1 січня 2002 року по 31 грудня 2003 року - зараховано до страхового стажу та до пільгового стажу за ст. 14, пост. 202, підземні, сп.1, р.1. п-р1, п.а-в (2 роки 0 місяців 0 днів);
- з 1 січня 2004 року по 18 червня 2004 року – зараховано до страхового стажу (0 років 6 місяців 0 днів); 
- з 16 серпня 2004 року по 11 жовтня 2005 року – зараховано до страхового стажу (1 рік 2 місяці 23 дні); 
- з 25 жовтня 2005 року по 26 квітня 2010 року – зараховано до страхового стажу (4 роки 7 місяців 0 днів); 
- з 27 квітня 2010 року по 30 червня 2010 року - зараховано до страхового стажу та до пільгового стажу за ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1. п-р. 1, п. а-в (0 років 3 місяці 0 днів); 
- з 1 січня 2011 року по 5 квітня 2012 року - зараховано до страхового стажу та до пільгового стажу за ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1. п-р. 1, п. а-в (1 рік 4 місяці 0 днів); 
- з 17 квітня 2012 року по 1 вересня 2014 року - зараховано до страхового стажу та до пільгового стажу за ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1. п-р. 1, п. а-в (2 роки 6 місяців 0 днів); 
- з 2 вересня 2014 року по 30 вересня 2014 року - зараховано до страхового стажу та до пільгового стажу за ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1. п-р. 1, п. а-в (0 років 1 місяць 0 днів; 
- з 1 жовтня 2014 року по 1 вересня 2016 року - зараховано до страхового стажу та до пільгового стажу за ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1. п-р. 1, п. а-в (2 роки 0 місяців 0 днів); 
- з 17 лютого 2017 року по 5 листопада 2017 року - зараховано до страхового стажу як період безробіття (0 років 8 місяців 27 днів); 
- з 21 листопада 2017 року по 11 лютого 2018 року - зараховано до страхового стажу як період безробіття (0 років 2 місяці 26 днів); 
- з 8 липня 2020 року по 11 квітня 2002 року - зараховано до страхового стажу та до пільгового стажу за ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1. п-р. 1, п. а-в (1 рік 9 місяців 28 днів); 
- з 27 травня 2002 року по 7 червня 2022 року - зараховано до страхового стажу як період безробіття (0 років 1 місяць 5 днів); 
- з 8 червня 2022 року по 18 жовтня 2023 року - зараховано до страхового стажу та до пільгового стажу за ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1. п-р. 1, п. а-в (1 рік 1 місяць 0 днів).
Всього: 21 рік 2 місяці 9 днів, крім того, додаткові роки за Списком № 1 - 13 років 0 місяців 0 днів, всього для розрахунку: 34 роки 2 місяці 9 днів
Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів на спростування відомостей, наявних у трудовій книжці позивача що його зайнятості у цей період повний робочий день під землею, суд висновує, що відповідач мав зарахувати спірні періоди до пільгового стажу позивача за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV (провідні професії) на підставі даних трудової книжки.
Також під час розгляду справи судом встановлено, що період роботи позивача з 1 липня 2010 року по 31 грудня 2010 року не зараховано ані до пільгового, ані до страхового стажу, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування відсутня інформація про сплату страхових внесків за цей період. 
Згідно із записами у трудовій книжці позивача у вказаний період він працював в ВП Шахтоуправлінні «Трудівське» ДП «ДВЕК» машиністом гірничих виймальних машин 6 розряду підземним з повним робочим днем у шахті (записи №№ 13-15).
Записи про ці періоди роботи засвідчені відповідною печаткою підприємства-працедавця і дефектів їх вчинення не мають.
Згідно із відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (за формою ОК-5) у вказаний період позивач отримував заробітну плату.
Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно зі ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону № 1058-IV страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Як вбачається з матеріалів справи (довідка за формою ОК-5) страхувальником, ВП «Шахта «Трудівська» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» (код ЄДРПОУ 33341002), з липня по грудень 2010 року заробітна плата позивачу нараховувалась, разом із цим відомості про сплату страхового внеску за позивача в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку за цей період відсутні (а.с. 19, 75, 101).
Відповідно до ст. 106 Закону № 1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Аналіз наведених приписів законодавства свідчить про те, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.
Таким чином, не виконання ВП «Шахта «Трудівська» ДП «ДВЕК» обов`язку зі сплати страхових внесків за позивача за період з липня по грудень 2010 року позбавляє позивача соціальної захищеності, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту. Особа не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування пенсійним органом до страхового стажу особи при призначенні пенсії періоду її роботи, відносно яких відсутні відомості про сплату страхових внесків.
Відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) за наявності відомостей, які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, - не є підставою для позбавлення особи права на пенсію, отже, і для зарахування зазначеного періоду до пільгового стажу особи та загального страхового стажу.
Вказаний висновок суду узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 1 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а, від 30 липня 2019 року у справі № 373/2265/16-а.
Отже, не зарахування відповідачем до страхового позивача вказаного періоду є протиправним.
З підстав, наведених вище, а також враховуючи приписи ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, вказаний період також підлягав зарахуванню і до пільгового стажу позивача за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV на підставі даних трудової книжки (провідні професії).
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а  доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.  
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                                ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський області – залишити без задоволення.
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2023 року у справі № 200/6737/23 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 13 червня 2024 року.

Судді                                                                                                   А.В. Гайдар
                                                                                                             Т.Г.Гаврищук
                                                                                                    І.Д.Компанієць