УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 червня 2024 року
м. Київ
справа № 641/4333/23
провадження № 51 - 2966 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                          ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 лютого 2024 року щодо неї, 
встановив:
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 про зарахування на підставі  ч. 5 ст. 72 КК (в редакції Закону України № 838- VIII від 26.11.2015 р.), строку попереднього ув`язнення у строк покарання, призначеного їй вироком Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 26 березня 2013 року.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 15 лютого 2024 року ухвалу місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_4  порушує питання про перегляд зазначеного судового рішення у касаційному порядку. 
Перевіривши касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України обов`язковим для перегляду судових рішень є апеляційний порядок, тоді як право особи на касаційне оскарження судового рішення забезпечується у випадках, визначених законом.
Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 2б-рп/2009).
Судові рішення, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, зазначено в частинах 1 і 2 статті 424 КПК. Це стосується вироків та ухвал про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, судових рішень суду апеляційної інстанції, постановлених щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції, а також ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та ухвал суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених КПК України.
Таким чином, право на доступ до Верховного Суду не є абсолютним і підлягає дозволеним обмеженням, зокрема, щодо кола судових рішень, які можуть бути переглянуті у касаційному порядку. Такі обмеження не шкодять самій суті права доступу до суду, переслідують легітимну мету - ефективний розгляд касаційним судом лише справ відповідного рівня значущості, а також обґрунтовані пропорційністю між застосованими засобами та поставленою метою. Так, предметом касаційного розгляду у кримінальному аспекті переважно виступає дотримання судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального закону при вирішенні питань, пов`язаних з притягненням особи до кримінальної відповідальності, та призначенні покарання, а також забезпечення права на апеляційний перегляд судових рішень у кримінальному провадженні.
Обмеження права на касаційне оскарження ухвали суду першої інстанції після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, крім тих, які перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, визначено законодавцем і прямо передбачене процесуальним законом. Таке обмеження відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.
З касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень вбачається, що засуджена  ОСОБА_4  оскаржує ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 лютого 2024 року, якою залишено без зміни ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 про зарахування на підставі  ч. 5 ст. 72 КК (в редакції Закону України № 838- VIII від 26.11.2015 р.), строку попереднього ув`язнення у строк покарання, призначеного їй вироком Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 26 березня 2013 року.
Питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за правилами розділу VIII КПК «Виконання судових рішень» і порядок їх вирішення врегульовано в статті 539, згідно з якою, за наслідками розгляду відповідного клопотання (подання) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом, суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. В судових засіданнях з вирішення питань виконання вироку не з`ясовуються питання щодо факту вчинення злочину, наявності достатньої сукупності доказів, кримінально-правової кваліфікації дій засудженого тощо - вони вже з`ясовані на попередніх стадіях кримінального провадження, а тому рішення суду, ухвалені на стадії виконання вироку, не можуть перешкоджати «подальшому провадженню».
Така позиція узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 23 січня 2019 року (справа № 738/1482/16-к) та висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 18 березня 2019 року (756/9514/15-к).
Отже, оскаржуване засудженою судове рішення не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню у справі, а тому воно не може бути предметом касаційного оскарження.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 428 цього Кодексу суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала апеляційного суду не може бути предметом перегляду суду касаційної інстанції відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК, а тому у відкритті касаційного провадження відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Керуючись  п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 лютого 2024 року щодо неї.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                         ОСОБА_2                            ОСОБА_3