ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5440/24 Справа № 192/135/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Стрельников О. О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року                                                                м. Дніпро
       Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Барильської А.П., 
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на заочне рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2024 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 
ВСТАНОВИЛА: 

       У січні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі - ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
       В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що 06 вересня 2022 року між ними та відповідачем за допомогою веб-сайту (creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», було укладено електронний договір №1083-3649 про відкриття кредитної лінії. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А412 для підписання кредитного договору №1083-3649 від 06 вересня 2022 року та підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Згідно умов кредитного договору позивач, як кредитодавець, взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, за таких умов: сума кредиту 4000 грн., строк кредитування 300 днів, заявлений строк 14 днів, знижена процентна ставка – 2,50 % в день, стандартна процентна ставка – 3,00 % в день. Вони виконали всі передбачені кредитним договором зобов`язання, але відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 27 грудня 2023 року в нього виникла заборгованість в розмір 39720 грн., оскільки законом не передбачено вимагати повернення усієї заборгованості, просили суд ухвалити рішення, яким стягнути заборгованості в розмірі 20000 грн., яка складається з 4000 грн. – простроченої заборгованості за кредитом та 16000 грн. простроченої заборгованості за процентами.
       Заочним рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором 1083-3649 від 06 вересня 2022 року станом на 27 грудня 2023 року – в розмірі 4000 грн. заборгованості за кредитом, 1400 грн. заборгованості за процентами, а всього – 5400 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 2422,40 грн. судового збору. В задоволенні іншої частини позову відмовлено. 
       В апеляційній скарзі ТОВ «Укр Кредит Фінанс» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на їх користь заборгованості за кредитним договором у розмірі 20000 грн., яка складається з 4000 грн. – простроченої заборгованості за кредитом та 16000 грн. простроченої заборгованості за процентами. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на відповідача. 
       Вказує, що між сторонами 06 вересня 2022 року укладено договір про відкриття кредитної лінії, в якому погоджено всі істотні умови договору, зокрема і розмір процентів. Звертаючись до суду із позовом, просили стягнути розмір процентів за користування кредитом, погоджений сторонами у договорі, а не проценти за несвоєчасне повернення отриманого кредиту у відповідності до ст. 625 ЦК України, на що суд першої інстанції не звернув уваги. Базовий період – строк протягом якого боржник (позичальник) бажає сплачувати саме процент за користування кредитом (в даному випадку – 14 днів), який він сам обирає при заповненні заявки на отримання грошових коштів. А строк кредитування – строк на який видаються грошові кошти, якими він може користуватися. У даному випадку відповідно до умов договору від 06 вересня 2022 року строк складає 300 днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, тобто до 03 липня 2023 року. З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку щодо кінцевого строку кредитування. Відповідно до розрахунку заборгованості ними не здійснювалося будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору, а відтак і відсутні порушення норм закону, що визначені в п.5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», що не було враховано судом першої інстанції.
       Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу. 
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).
Зважаючи на те, що ціна позову становить 20000 грн. та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія доходить висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне. 
       Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06 вересня 2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір №1083-3649 про відкриття кредитної лінії.
       Предметом договору сторони зазначили, що кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом.
       Згідно п. 1.1. Договору – базовий період сплати відсотків – проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом.
       Відповідно до п. 4.1. Договору – розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту – 4 000 грн. Дата надання кредиту 06 вересня 2022 року.
       Згідно п. 4.8. Договору, строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту 03 липня 2023 року.
       Пунктом 4.9. Договору передбачено, що реальна процентна ставка на дату укладення договору складає один мільйон вісімсот дванадцять тисяч двісті дев`яносто п`ять цілих, нуль сотих відсотків.
       Відповідно до п. 4.10. Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає: 40000 грн. та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом 36000 грн.
       Згідно довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування суми коштів, 06 вересня 2022 року було перераховано за договором №1083-3649 від 06 вересня 2022 року 4000 грн. на платіжну карту № НОМЕР_1 .
       Як вбачається з довідки про укладений договір, станом на 27 грудня 2023 року, відповідач за договором №1083-3649 від 06 вересня 2022 року має заборгованість перед позивачем в розмірі 39720 грн., яка складається з 4000 грн. – простроченої заборгованості за кредитом та 35720 грн. простроченої заборгованості за процентами. 
       Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, а тому фактично отримані та використані позичальником кошти в розмірі 4000 грн. та заборгованість за процентами станом на 19 вересня 2022 року (кінець погодженого сторонами першого базового періоду) у розмірі 1400 грн., що усього становить 5400 грн., підлягають поверненню. Однак нараховані проценти в розмірі 14600 грн. за користування кредитом відповідачу після здійснення ним прострочення зобов`язання щодо його повернення з 20 вересня 2022 року є безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають.
       Однак, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
       Так, згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
       Відповідно до ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
       Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
       За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
       Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
       Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
       Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
       При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
       Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
       Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
       Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
       За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
       Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
       Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
       Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
       Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
       З матеріалів справи вбачається, що 06 вересня 2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1083-3649 в електронній формі. Даний договір та правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтвердив, що попередньо уважно ознайомився з правилами на веб-сайті кредитодавця (https://creditkasa.ua), повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.
       Позичальник підтвердив, що до укладення договору отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема ч. 2 ст. ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ст. 9 ,25 ЗУ «Про споживче кредитування», що забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.
       Позичальник ОСОБА_1 погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А412 (а.с. 9-14). 
       Сторонами не оспорюється факт укладення договору про відкриття кредитної лінії №1083-3649 від 06 вересня 2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 та його умови. 
       Згідно з умовами вказаного договору від 06 вересня 2022 року ОСОБА_1 був отриманий кредит шляхом перерахування на його банківський рахунок (банківська картка) грошових коштів у розмірі 4000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,00 % (стандартна процентна ставка), 2,50 % (знижена процентна ставка) від непогашеної суми кредиту за кожен день користування кредитом, строком на 300 календарних днів. Дата повернення кредиту 03 липня 2023 року.
       Також, договором передбачено, що невід`ємною його частиною є додатки: правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором відповідно до Методики НБУ.
       На виконання умов договору відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 4000 грн. шляхом перерахунку на його платіжну карту, що підтверджується довідкою про успішність операцій АТ КБ «Приват Банк» та довідкою про перерахування суми кредиту № 1083-3649 від 06 вересня 2022 року (а.с15,26-30).
       Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
        При цьому, доказів з яких би вбачалося, що відповідач заперечує даний факт, матеріали справи не містять.
       Однак, ОСОБА_1 не виконав свого обов`язку та не повернув наданий кредит в строк, передбачений договором.
       Як вбачається із довідки про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 27 грудня 2023 року, відповідач за договором №1083-3649 від 06 вересня 2022 року має заборгованість перед позивачем в розмірі 39720 грн., яка складається з 4000 грн. – простроченої заборгованості за кредитом та 35720 грн. - простроченої заборгованості за процентами. 
       Нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалось з 06 вересня 2022 року по 19 вересня 2022 року за зниженою ставкою 2,5%, з 20 вересня 2022 року по 02 липня 2023 року за стандартною ставкою 3% (а.с. 31-33).
       Відсотки кредитодавець нараховував лише до закінчення строку кредиту. Відповідачем не вживалися заходи до погашення кредиту та не вносилися періодичні платежі. Позивачем при цьому не нараховувались ні штрафи, ні комісії з прострочення виконання зобов`язання.
       Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
       Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
       Відповідно до п. 4.6. вищевказаного кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, починаючи з першого дня видачі кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми кредиту в наступних розмірах: стандартна процентна ставка - 3,00 % за кожен день прострочення кредитом (застосовується протягом усього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою). Знижена процентна ставка - 2,50 %, право користування кредитом за такою ставкою згідно умов, визначених п. 10.1 цього договору. Пільгова процентна ставка - 2,50 %, право користування кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п. 10.1 цього договору.
       Заявлений строк користування кредитом, який складає 14 днів, і нараховані за цей період проценти в сумі 1400 грн., на стягнення яких і погодився відповідач, згідно п. 2.3 кредитного договору від 06 вересня 2022 року № 1083-3649 є лише обраним позичальником строком користування кредитом, протягом якого може бути використано право користування кредитом за пільговою та/або зниженою процентною ставкою.
       За пунктом 4.8 вищевказаного кредитного договору, строк кредитування, тобто, строк, на який надається кредит позичальнику, складає 300 календарних днів (до 03 липня 2023 року) з моменту перерахування кредиту позичальнику, строк договору є рівним строку кредитування.
       Отже, базовий період - період (строк) протягом якого боржник (позичальник) буде сплачувати саме відсоток за користування кредитом (в даному випадку - 14 днів) (пункт 4.4 Договору), а строк кредитування - строк на який видаються грошові кошти позичальнику, якими він може користуватися (в даному випадку 300 днів) (пункт 4.8 договору).
       Відповідно до п. 2.3. кредитного договору від 06 вересня 2022 року № 1083-3649 для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендував позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування згідно розрахунку у вигляді таблиці, відображений у договорі.
       Більше того, п. 4.10 договору передбачена орієнтовна вартість кредиту (за весь строк кредитування складає 40000 грн. та включає а себе суму кредиту та проценти за користування кредитом 36000 грн.).
       Отже, сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування з 06 вересня 2022 року по 03 липня 2023 року за користування кредитними коштами.
       Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору.
       Також колегія суддів зазначає, що розрахунок заборгованості є чітким, повним та розгорнутим по окремим категоріям. Даних на його спростування матеріали справи не містять.
       Отже, вимоги позивача про стягнення відсотків є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
       При цьому, слід вказати, що суд першої інстанції помилково ототожнив проценти за користування кредитом, що регулюються ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України та нараховуються протягом строку договору,та компенсацію (штраф, пеня) за невиконання зобов`язання за договором.
       Як убачається з розрахунку заборгованості, позивач не нараховував штраф та пеню за не виконання зобов`язання відповідачем, а тому висновки суду першої інстанції про те, що установлення сторонами договору розміру відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки.
       Більше того, умови укладеного між сторонами кредитного договору відповідачем у судовому порядку не оспорювались.
       Враховуючи наведене, позивачем належними та допустимими доказами доведено наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором та наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 20 000 грн, яка складається з 4000 грн. – простроченої заборгованості за кредитом та 16000 грн. простроченої заборгованості за процентами.
       Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, а також невідповідністю висновків суду обставинам справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості у загальному розмірі 20000 грн.
       З огляду на задоволення позовних вимог судові витрати, понесені позивачем у суді першої та апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс».
       Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити. 
       Заочне рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення. 
       Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити. 
       Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (ЄДРПОУ 38548598) заборгованість за кредитним договором 1083-3649 від 06 вересня 2022 року станом на 02 липня 2023 року у загальному розмірі 20000 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом - 4000 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 16000 грн. 
       Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (ЄДРПОУ 38548598) судовий збір у розмірі 6056 грн. 
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

       Головуючий:                                                         А.П. Барильська 

       Судді:                                                                 Е.Л.Демченко 

                                                                        М.О.Макаров