Справа № 308/289/24

Закарпатський апеляційний суд
       
  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и

06.05.2024                 м. Ужгород

         Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його законного представника ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,
                                                        в с т а н о в и в:
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 лютого 2024 року, 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента ліцею ім. М. Данканича, 

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і застосовано до нього захід впливу у виді попередження.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 копійок).

Згідно з постановою, 18 листопада 2023 року, о 12 год 13 хв, у м. Чоп по вул. Йосипа Бокшая, 2, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "DAEWO", державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування автомобілем. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року, а саме 02.05.2023 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, згідно з протоколом серії ААД № 126140 від 29.03.2023. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки копію оскаржуваної постанови отримав 14.02.2024. Вказує на незаконність оскаржуваної постанови, просить її скасувати. Зазначає, що у матеріалах справи відсутні належні та достатні докази вчинення апелянтом адміністративного правопорушення, зокрема відеозаписів з місця події та інших письмових доказів. Вважає протокол та рапорт поліцейського такими, що у відповідності до приписів ст. 251 КУпАП, не можуть братися до уваги. На переконання апелянта, матеріали справи слід направити на дооформлення. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 щодо доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження судового рішення необхідно поновити, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційний суд визнає слушними з огляду на таке.

Вирішуючи питання щодо необхідності поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційний суд бере до уваги те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснювався судом першої інстанції за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Мартинова Г. К. Водночас, апеляційним судом береться до уваги те, що у матеріалах справи відсутні відомості про те, що сторона захисту своєчасно ознайомилась зі змістом судового рішення. Так, на форзаці останньої сторінки матеріалів справи наявна відмітка про те, що ОСОБА_1 ознайомився зі змістом судового рішення 14.02.2024. Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, визнавши причини його пропуску поважними. 

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП убачається, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на підставі наявних у матеріалах справи доказів, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Апеляційний суд на підставі досліджених у матеріалах справи доказів констатує, що висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та інших матеріалах справи є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними у справі доказами у їх сукупності, які були досліджені у місцевому суді та перевірені на предмет належності, допустимості та достатності апеляційним судом.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №487160, 18 листопада 2023 року, о 12 год 13 хв, у м. Чоп по вул. Йосипа Бокшая, 2, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "DAEWO", державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування автомобілем. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року, а саме 02.05.2023 ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, згідно з протоколом серії ААД № 126140 від 29.03.2023. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Підписами у протоколі ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений, копію його отримав.

При оцінці цього доказу апеляційний суд бере до уваги те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом.

Рапортом поліцейського СРПП ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, сержанта поліції Ригана М. підтверджується, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб марки "DAEWO", державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який не мав права керування автомобілем. Вказане правопорушення вчинене водієм повторно протягом року, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У матеріалах справи міститься копія постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, що мало місце 29.03.2023 і кваліфіковано за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Довідкою заступника начальника з превентивної діяльності ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області майора поліції Пальок М. підтверджується, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №487160 від 18.11.2023 за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Упродовж року, а саме 29.03.2023 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №126140 за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, надалі постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Вищенаведені докази є належними, достовірними та достатніми, у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що сержант поліції ОСОБА_3 , який оформляв відносно ОСОБА_1 матеріали справи про адміністративне правопорушення був упереджений під час складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП та оформленні інших матеріалів справи.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість поліцейського у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких відомостей про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди підписати протокол про адміністративне правопорушення, – на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

Тому, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказаний поліцейський при виконанні своїх посадових обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Згідно з вимогами пункту 2.1. «а» Правил дорожнього руху України, - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Положеннями ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

Таким чином, при розгляді матеріалів справи судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, на підставі яких суд дійшов обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Апеляційним судом встановлено, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. Разом з цим, апеляційному суду не надано доказів оскарження (скасування) вищевказаної постанови суду.

Таким чином, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено кваліфікуючу ознаку правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, а саме повторність керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів, які би підтвердили наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, апеляційним судом визнаються необґрунтованими, оскільки такі спростовуються належними, достовірними та достатніми доказами.

Апеляційний суд визнає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо необхідності закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки підстав для визнання вказаних тверджень слушними, апеляційний суд не вбачає.

Твердження апелянта про відсутність у матеріалах справи відеозапису з бодікамер поліцейських на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки здійснення відеозапису не є обов`язковим під час складання протоколів та фіксування адміністративних правопорушень. При цьому, застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису передбачено у випадках, зазначених у ст. 266 КУпАП.

При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що протокол та рапорт поліцейського у відповідності до приписів ст. 251 КУпАП, не можуть братися до уваги, апеляційний суд їх відхиляє з огляду на те, що такі не підтверджені жодними доказами, тому розцінюються як такі, що спрямовані на намагання ОСОБА_1 ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується сукупністю наявних у матеріалах справи доказів, які є логічними, послідовними, належними та достатніми і повністю узгоджуються між собою.

З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративного правопорушення і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винного та ступінь його вини, неповнолітній вік особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вимоги статей 13, 24-1 КУпАП, застосував відносно ОСОБА_1 захід впливу, передбачений ст. 24-1 КУпАП, у виді попередження, що є достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових правопорушень і таким, що відповідає характеру вчиненого правопорушення, меті адміністративного стягнення.

З огляду на вищенаведене, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана стороною захисту апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, - без задоволення.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

                                                               П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 лютого 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                       Іван СТАН