ПОСТАНОВА 
Іменем України

03 квітня 2024 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 404/863/19
провадження № 22-ц/4809/526/24 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Мурашка С. І., Чельник О. І.,
секретар судового засідання Діманова Н. І.,
учасники справи:
заявник (боржник) - ОСОБА_1 ,
особа, дії якої оскаржуються - державний виконавець Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Яременко Анастасія Сергіївна,
заінтересована особа (стягувач) - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 грудня 2023 року у складі судді Мохонько В. В.

УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог і ухвали суду першої інстанції.
19.10.2023  ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на дії та рішення державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Яременко Анастасії Сергіївни, стягувач:  ОСОБА_2 , я якій просив визнати протиправними дії державного виконавця Фортечного відділу Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) Яременко А. С. в рамках виконавчого провадження № 63751383, щодо незарахування ОСОБА_1 раніше сплачених ним в період з 01.05.2022 року по 30.05.2023 року грошових коштів в розмірі 19500, 00 гривень в рахунок сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за виконавчим листом, виданим на виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.04.2019 року в цивільній справі № 404/863/19, зобов`язати державного виконавця Фортечного відділу Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) Яременко А.С.: - зарахувати ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше сплачені ним в період з 01.05.2022 року по 30.05.2023 року грошові кошти в розмірі 19500,00 гривень в рахунок сплати атіментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за виконавчим листом, виданим на виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.04.2019 року в цивільній справі № 404/863/19; - здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 , в рамках виконавчого провадження № 63751383, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда на виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.04.2019 року в цивільній справі № 404/863/19, з урахуванням факту сплати боржником в період з 01.05.2022 року по 30.05.2023 року аліментів в розмірі 19500,00 гривень.
Скаргу мотивовано тим, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.04.2019 року у справі №404/863/19 з боржника на користь стягувача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2 200,00 грн. щомісячно, до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вказує, що 15.09.2023 звернувся до державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Яременко А. С. із заявою про зарахування в рахунок сплати аліментів на утримання доньки коштів, надавши квитанції.
02.10.2023 отримав остаточний розрахунок заборгованості, в якому не враховані платежі сплачені за травень 2022 року, червень 2022 року, серпень 2022 року, жовтень 2022 року, листопад 2022 року, березень 2023 року, травень 2023 року, а тому станом на 01.09.2023 року має заборгованість у розмірі 17 721,00 грн.
Вважає, що не зарахування коштів сплачених боржником в рахунок аліментів та розрахунок заборгованості по сплаті аліментів є протиправними, тому звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги. 
Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, щоз розрахунку заборгованості вбачається, що з урахуванням заяви стягувача ОСОБА_2 від 09.08.2023 року, державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Яременко А.С. здійснено розрахунок заборгованості з урахуванням грошових коштів в рахунок аліментів.
Суд вказував, що боржником надано квитанції про перерахування стягувачу коштів в рахунок аліментів, позбавлений можливості встановити, що перераховані кошти в рахунок аліментів, оскільки в квитанціях наданих заявником в графі призначення платежу містяться значення «переказ з карти НОМЕР_2 на карту НОМЕР_3 » та «поповнення карти/рахунка».
Суд дійшов висновку, що у діях державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Яременко А. С. відсутні порушення та бездіяльність щодо неврахування коштів в рахунок сплати аліментів при здійсненні розрахунку заборгованості.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу. 
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду, та ухвалення нового рішення, яким задовольнити скаргу.
Зазначає, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.
Вказує, що 15.09.2023 боржник звернувся до Державного виконавця Фортечного відділу Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) державного виконавця Яременко А. С., надавши квитанції на підтвердження сплати аліментів на утримання доньки, на що остання повідомила, що після проведення розрахунків нею буде повідомлено про рішення щодо зарахування чи не зарахування сплачених Боржником коштів в рахунок аліментів.
15.09.2023 боржник отримав остаточний розрахунок заборгованості, від 02.10.2023 в якому державним виконавцем не враховано платежі, сплачені Боржником, а саме:
травень 2022 року:
- квитанція № ЕСМ Р24А2282158257С8540 на суму 2200,00 грн. на картку /рахунок отримувача НОМЕР_3 ;
- квитанція № ЕСМ_Р24А22264753327С9765 на суму 2200,00 грн. на картку /рахунок отримувача НОМЕР_3 ;
червень 2022 року:
- квитанція № ЕСМ_Р24А23689722174С413 на суму 1200,00 грн. на картку /рахунок отримувача НОМЕР_3 ;
серпень 2022 року:
27.08.2022 квитанція № ЕСМ Р24А200264296В47644 на суму 1000,00 грн. на картку /рахунок отримувача НОМЕР_3 ;
27.08.2022 квитанція № ЕСМ_Р24А200566874П37843 на суму 2200,00 грн. на картку /рахунок отримувача НОМЕР_3 ;
жовтень 2022 року:
06.10.2022 квитанція № ЕСМ_Р24А34634115Ш22332 на суму 1200,00 грн. на картку /рахунок отримувача НОМЕР_3 ;
10.10.2022 квитанція № ЕСМ_Р24А359392122П24895 на суму 1000,00 грн. на картку /рахунок отримувача НОМЕР_3 ;
21.10.2022 квитанція № ЕСМ_Р24А401299255066694 на суму 1200,00 грн. на картку /рахунок отримувача НОМЕР_3 ;
23.10.2022 квитанція № 2852-4462-0120-0469 на суму 1000,00 грн. на картку /рахунок отримувача НОМЕР_3 ;
листопад 2022 року:
18.11.2022 квитанція № ЕСМР24А503095417091904 на суму 1000,00 грн. на картку /рахунок отримувача НОМЕР_3 ;
22.11.2022 квитанція № ЕСМР24А52043499Ш45891 на суму 1200,00 грн. на картку /рахунок отримувача НОМЕР_3 ;
березень 2023 року:
02.03.2023 квитанція № ЕСМР24А904218772019565 на суму 2200,00 грн. на картку /рахунок отримувача НОМЕР_3 ;
15.03.2023 квитанція № 2995-2661-0738-0202 на суму 2200,00 грн. на картку /рахунок отримувача НОМЕР_3 ;
травень 2023 року:
02.05.2023 квитанція № ЕСМР24А11525204600014 на суму 1900,00 грн. на картку /рахунок отримувача НОМЕР_3 ;
Таким чином, згідно вказаного вище розрахунку заборгованості станом на 01.09.2023 боржник має борг у розмірі 17721,00 грн, однак виконавцем не враховано аліменти на суму 19500,00 грн. 
Вважає, такі дії щодо неврахування сплачених боржником коштів в рахунок сплачених аліментів та розрахунок заборгованості по сплаті аліментів є протиправними, адже будь-якої іншої мети сплати боржником коштів на рахунок стягувача не було. Стягувачкою не було надано доказів на спростування мети сплати боржником вказаних коштів як аліментів.
Вказує, що стягувачка визнала отримання нею коштів однак заперечує призначення платежів.
Суд не взяв до уваги, що стягувачка просила боржника виплатити їй аліменти наперед, враховуючи їх сплату у твердій грошовій сумі. 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
ВДВС подав відзив на апеляційну скаргу, в якому ставить питання про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.
Вважає рішення суду законним й обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги безпідставними.
Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу не подано. 
Стягувачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Предсставник ВДВС в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України. 
Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Позиція апеляційного суду.
Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши пояснення заявника (боржника) та його представника адвоката Калінки-Бондар О. Б., які підтримали доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню з таких підстав.
Фактичні обставини справи.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.04.2019 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів – задоволено, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 200 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 04.02.2019 року та продовжуючи до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Рішення, в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768,4 грн (а.с.6-7).
З матеріалів виконавчого провадження ВП №63751383 встановлено, що на підставі виконавчого листа №404/863/19, виданого Кіровським районний судом м. Кіровограда 10.04.2019, Фортечним відділом державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 02.12.2020 відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 200,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 04.02.2019 та продовжуючи до повноліття дитини, а саме до 08.04.2034 (а.с.17,31).
Постановою державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Касьян А. М. від 12.05.2021 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.41).
Згідно наданого Фортечним ВДВС у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 має борг у розмірі 17721,00 грн (а.с.9).
Боржник ОСОБА_1 на підтвердження сплати коштів в рахунок аліментів за період з 01.05.2022 по 30.05.2023 надав квитанції від 22.05.2022 року №ЕСМ_F24А2282158257С8540 на суму 2 200,00 грн., від 06.05.2022 року - №ЕСМ_F24А22264753327С9765 на суму 2 200,00 грн., від 17.06.2022 року - №ЕСМ_F24А23689722174С413 на суму 1 200,00 грн., від 27.08.2022 року - №ЕСМ_F24А200264296В47644 на суму 1 000,00 грн., від 27.08.2022 року - №ЕСМ_F24А200566874D37843 на суму 2 200,00 грн., від 06.10.2022 року - №ЕСМ_F24А346341151D22332 на суму 1 200,00 грн., від 10.10.2022 року №ЕСМ_F24А359392122D24895 на суму 1 000,00 грн., від 21.10.2022 року - №ЕСМ_F24А401299255D66694 на суму 1 200,00 грн., від 23.10.2022 року – №2852-4462-0120-0469 на суму 1 000,00 грн., від 18.11.2022 року - №ЕСМ_F24А503095417D91904 на суму 1 000,00 грн., від22.11.2022 року - №ЕСМ_F24А520434991D45891 на суму 1 200,00 грн., від 02.03.2023 року - №ЕСМ_F24А904218772D19565 на суму 2 200,00 грн., від 15.03.2023 року – №2995-2661-0738-0202 на суму 2 200,00 грн., від 02.05.2023 року -№ЕСМ_F24А11520460D014 на суму 1 900,00 грн (а.с.10-16, 35-37,46-51,53).
Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини друга, четверта статті 77 ЦПК України).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновком експерта (ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 ЦПК).
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом (частина друга статті 95 ЦПК України).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
У частині першій статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) зазначено, що: «право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця».
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) зазначено, що: «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
ОСОБА_1 на обґрунтування скарги на неправомірні дії державного виконавця посилався на безпідставне неврахування державним виконавцем перерахованих на рахунок ОСОБА_2 коштів у розмірі 19500 грн у період з 01.05.2022 по 30.05.2023, про що надано квитанції (а.с.10-16, 35-37, 46-51, 53).
У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 642/6906/16-ц (провадження № 61-26229св18) зазначено, що боржник стверджував, що грошові кошти сплачував як добровільну виплату аліментів. Будь-яких доказів на підтвердження наявності інших зобов`язань боржника перед стягувачем до суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження відмови стягувача від отримання банківських переказів від боржника. Суд врахував, що при грошових переказах через термінал самообслуговування банку у платника не було технічної можливості самостійно зазначати призначення платежу, всі платежі позначалися як «поповнення банківської картки в терміналі самообслуговування».
У постановах від 18 листопада 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження № 61-7500св20) та від 26 травня 2021 року у справі № 569/11466/20 (провадження № 61-1534св21) Верховний Суд зробив висновки, що виконавець повинен враховувати кошти, сплачені боржником на користь стягувача, оскільки чинне законодавство не передбачає права та обов`язку у виконавця вимагати від боржника надання квитанцій із зазначенням призначення грошових переказів на ім`я стягувача й не враховувати безпосередньо копії наданих квитанцій.
У постанові Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 707/999/21 (провадження № 61-11411св22) враховано те, що немає відомостей про існування у боржника перед стягувачем будь-яких інших зобов`язань, які є відмінними від зобов`язань зі сплати аліментів. Сплата боржником на користь стягувача грошових коштів у спірний період здійснювалася зі сталою періодичністю. Також Верховний Суд врахував суперечливу процесуальну позицію стягувача щодо спірних коштів, яка у скарзі на дії державного виконавця посилалася на те, що не отримувала зазначених коштів, в апеляційній скарзі на ухвалу суду першої інстанції стверджувала, що кошти, які перераховував їй боржник, є платою за користування майном (побутовою технікою, меблями тощо), а у відзиві на касаційну скаргу звертала увагу, що із виписки за картковим рахунком неможливо встановити особу, яка перерахувала їй ці кошти.
У постанові Верховного Суду від 17 травня 2023 року у справі № 199/2951/21 (провадження № 61-1769св23) встановлено, що між стягувачем та боржником немає інших грошових зобов`язань, окрім аліментних. Стягувач не заперечувала отримання від боржника тих грошових переказів, де вона була зазначена отримувачем, а матеріали справи не містять відомостей щодо відмови стягувача від отримання грошових переказів, здійснених боржником. Наведене свідчить про часткове добровільне виконання боржником свого обов`язку зі сплати аліментів. Враховуючи, що боржник надав копії квитанцій про здійснення платежів на користь стягувача, у державного виконавця не було підстав не враховувати надані боржником квитанції під час визначення заборгованості зі сплати аліментів.
Колегія суддів вважає, що кошти, перераховані боржником ОСОБА_1 на користь стягувачки аліментів ОСОБА_2 у період з 01.05.2022 по 30.05.2023 в розмірі 19500 грн є коштами, спрямованими на погашення заборгованості по сплаті аліментів, оскільки остання не надала доказів на підтвердження наявності інших зобов`язань боржника перед нею, не зазначала про наявність домовленості про добровільну компенсацію батьком (боржником) додаткових витрат на утримання дитини, а також не вчиняла дій щодо відмови від отримання банківських переказів, які не стосувались боргових зобов`язань по виконанню судового рішення про стягнення аліментів на дитину.
Таким чином, суд першої інстанції помилково зробив висновок, що правомірними є дії державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Яременко А.С. щодо здійснення розрахунку заборгованості за аліментами без врахування сплачених ОСОБА_1 в період з 01.05.2022 по 30.05.2023 грошових коштів в розмірі 19500,00 гривень в рахунок сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі виконавчого листа, виданого на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.04.2019 у цивільній справі №404/863/19.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги. 
За частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга   ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а ухвала Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 грудня 2023 року - скасуванню.
Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення (розрахунок заборгованості) державного виконавця необхідно задовольнити частково та визнати неправомірними дії державного виконавця Фортечного відділу Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Яременко Анастасії Сергіївни у виконавчому провадженні №3751383 щодо незарахування боржнику ОСОБА_1 сплачених ним в період з 01.05.2022 по 30.05.2023 грошових коштів в розмірі 19500,00 гривень в рахунок сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі виконавчого листа виданого за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.04.2019 у цивільній справі №404/863/19. Зобов`язати державного виконавця Фортечного відділу Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Яременко Анастасію Сергіївну здійснити перерахунок заборгованості боржника ОСОБА_1 у виконавчому проваджені №63751383, відкритому на підставі виконавчого листа, виданого на виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.04.2019 у цивільній справі №404/863/19, з урахуванням сплати аліментів у період з 01.05.2022 по 30.05.2023 в розмірі 19500,00 гривень.
В порядку розподілу судових витрат, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 606 грн 50 коп. в рахунок компенсації сплаченого ним судового збору.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 грудня 2023 року скасувати.
Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення (розрахунок заборгованості) державного виконавця задовольнити частково.
Визнати неправомірними дії державного виконавця Фортечного відділу Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Яременко Анастасії Сергіївни у виконавчому провадженні №3751383 щодо незарахування боржнику ОСОБА_1 сплачених ним в період з 01.05.2022 по 30.05.2023 грошових коштів в розмірі 19500,00 гривень в рахунок сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі виконавчого листа виданого за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.04.2019 у цивільній справі №404/863/19.
Зобов`язати державного виконавця Фортечного відділу Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Яременко Анастасію Сергіївну здійснити перерахунок заборгованості боржника ОСОБА_1 у виконавчому проваджені №63751383, відкритому на підставі виконавчого листа, виданого на виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.04.2019 у цивільній справі №404/863/19, з урахуванням сплати аліментів у період з 01.05.2022 по 30.05.2023 в розмірі 19500,00 гривень.
Стягнути з Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на користь ОСОБА_1 606 грн 50 коп. в рахунок компенсації сплаченого ним судового збору.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                         С. М. Єгорова

Судді                                                                С. І. Мурашко

                                                                       О. І. Чельник