ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" червня 2024 р.           Справа№ 927/997/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Андрієнка  В.В.
суддів:            Шапрана  В.В. 
          Буравльова  С.І. 
 
за участю секретаря судового засідання: Прокопенко О.В.
учасники справи: 
від ПАТ "УКРАГРО НПК": Вронський О.О.
від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина": Підгорний К.Є. 

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного  товариства "УКРАГРО НПК"
на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 30.05.2024 
у справі №927/997/23 (суддя Белов С.В.)
за заявою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина"  про забезпечення позову в межах справи 
за первісним позовом: Приватного акціонерного товариства "УКРАГРО НПК"
до відповідача за первісним позовом: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина", 
про стягнення 17570815,60 грн                                           
за зустрічним позовом: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина"
до відповідача за зустрічним позовом: Приватного акціонерного  товариства "УКРАГРО НПК"
про визнання недійсними договорів та стягнення 321 398  608,06 грн

УСТАНОВИВ:

ПрАТ "УКРАГРО НПК" звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" про стягнення основного боргу у сумі 15931707,50 грн, пені у сумі 1447739,68 грн, інфляційного збільшення у сумі 191368,42 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору оренди сільськогосподарської техніки №Р138 від 28.03.2023.
Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" подало до Приватного акціонерного товариства "УКРАГРО НПК" зустрічний позов про визнання недійсними Договору поставки №Р137 від 28.03.2023 та Договору оренди сільськогосподарської техніки №Р138 від 28.03.2023, укладених між Приватним акціонерним товариством "УКРАГРО НПК" та     Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Батьківщина". 
Також Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" подало до місцевого господарського суду заяву про забезпечення позову, згідно якої заявник просить накласти арешт на грошові кошти, належні Приватному акціонерному  товариству "УКРАГРО НПК" в межах суми  зустрічного позову.
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 30.05.2024 у справі №927/997/23 заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на грошові кошти, належні Приватному акціонерному товариству "УКРАГРО НПК" (Код ЄДРПОУ 31961067, адреса: вул. Промислова, буд. 1, м. Жашків, Жашківський район, Черкаська область, 19200) та розміщенні на всіх його розрахункових та поточних рахунках, відкритих у банківських установах, виявлених під час виконання ухвали про забезпечення позову, в межах ціни зустрічного позову 321 398 608,06 грн.
Стягувач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" (код ЄДРПОУ 30875436, вул. Незалежності, буд.51, с. Калюжинці, Прилуцький район, Чернігівська область, 17311)
Боржник: Приватне акціонерне товариство "УКРАГРО НПК" (код ЄДРПОУ 31961067, вул. Промислова, буд. 1, м. Жашків, Жашківський район, Черкаська область, 19200).
Дана ухвала обґрунтована тим, що у зв`язку з наявними ризиками (наявність кримінальних проваджень щодо ПрАТ "Украгро НПК" в тому числі щодо здійснення виведення коштів юридичних осіб, несплати податків, легалізації доходів отриманих злочинних шляхом, корпоративні права якої знаходяться під арештом) суд дійшов висновку, що  існує небезпека заподіяння шкоди правам та законним інтересам позивача за зустрічним позовом, а захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах суми заявленого позову, не порушить прав та охоронюваних законом інтересів останнього, оскільки не призведе до втручання у його звичайну господарську діяльність, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог, отже є співмірним із заявленими позовними вимогами про стягнення грошових коштів.
Не погодившись з винесеною ухвалою суду, Приватне акціонерне товариство "УКРАГРО НПК" подало апеляційну скаргу, у якій просило суд прийняти до розгляду дану апеляційну скаргу та відкрити апеляційне провадження. Скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 30.05.2024 у справі № 927/997/23, та ухвалити нове рішення, яким Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" відмовити в повному обсязі в задоволенні заяви про забезпечення позову Витрати по оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Батьківщина".
Апеляційна скарга обґрунтована зокрема наступним. На думку апелянта місцевим господарським судом необґрунтовано було вжито заходи забезпечення позову. 
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2024 відкрито апеляційне провадження за скаргою Приватного акціонерного товариства "УКРАГРО НПК" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 30.05.2024, розгляд справи призначено на 26.06.2024.
Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" через систему «Електронний суд» подало відзив на апеляційну скаргу у якому просив суд оскаржувану ухвалу залишити без змін з огляду на її законність та обґрунтованість. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.   
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. 
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (ч. 2 ст. 136 ГПК України).
Згідно із  ч. 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема: забороною відповідачу вчиняти певні дії. 
Як убачається з матеріалів, у заяві про забезпечення позову заявник просив місцевий господарський суд  вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ПрАТ "УКРАГРО НПК".
В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник вказував на те,  ПрАТ "Украгро НПК"  входить до холдингу Ostchem Holding AG, який об`єднує групу хімічних підприємств в Україні. В цю групу підприємств входить, між інших, ПАТ "Украгро НПК"; ПАТ "Концерн Стирол" (м. Горлівка), ПАТ "Азот" (м. Черкаси), ПАТ "Рівнеазот" (м. Рівне), ПрАТ "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" (м. Сєвєродонецьк), AT "Нітроферт" (м. Кохтла-Ярве). Кінцевим бенефіціарним власником компанії 100% є ОСОБА_1., проти якого застововано персональні санкції, що може призвести до блокування активів.
З огляду на викладене, заявник  стверджував про те, що існує реальний ризик здійснення протиправного виведення коштів за межі України.
Заявник стверджує, що згідно постанови Київського апеляційного суду від 24.07.2023 у справі №761/20387/23 було залишено в силі ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2023 року у справі 761/3477/23, якою було накладено арешт на корпоративні права:  ПРАТ "УКРАГРО НПК" (код ЄДРПОУ 31961067), у розмірі 16300000,00 грн, що складає 100 % статутного капіталу; ПРАТ "РІВНЕАЗОТ" (код ЄДРПОУ 05607824), у розмірі 85094030,00 грн, що складає 96.49 % статутного капіталу; ПРАТ "АЗОТ" (код ЄДРПОУ 00203826), у розмірі 1056489794.5грн, що складає 95,7% статутного капіталу. Постановою Київського апеляційного суду накладено заборону на вчинення реєстраційних дій щодо компаній ОСОБА_1 - ПрАТ "Украгро НПК",ПрАТ "Рінеазот". ПрАТ "Азот", оскільки через вказані компанії здійснювалося виведення коштів Облгазів по всій України і вони є фігурантами кримінального провадження 72022000420000075 за статтями (розтрата коштів, легалізація доходів отриманих злочинним шляхом, створення й участь в злочинній організації). Згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 31.01.2023 частково задоволено клопотання детектива Бюро економічної безпеки України про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні за № 72022000220000025 від 05.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, нежитлових приміщень за адресою: Кіровоградська обл., м. Долинська, вул. Чумацький Шлях, буд. 1Е, які на праві власності належать ПрАТ "УКРАГРО НПК" (код ЄДРПОУ 31961067), з метою виявлення та вилучення оригіналів документів з приводу фінансово-господарських операцій.
В межах цього кримінального провадження розслідується ухилення від сплати податків на суму 108 млн. грн і відповідно одним із фігурантів цього провадження є ПрАТ "Украгро НПК";
Також заявником зазначено, що  перед укладенням правочинів ПрАТ "Украгро НПК" повинні були зазначити ризики щодо протиправної діяльності їх засновника та блокування його активів, як це передбачено указом Президента щодо накладення персональних санкцій на засновника ПрАТ "Украгро НПК" ОСОБА_1., однак цього зроблено не було.  Як вказує заявник  існує вірогідність, що ПрАТ "Украгро НПК", як підприємство щодо кінцевого бенефіціара якого застосовуються санкції з-боку держава Україна з метою ухилення від виконання зобов`язань за рішенням суду по зустрічному позову СТОВ "Батьківщина" у цій справі та стягнення 321 398 608,06 грн з нього, розпочне здійснювати протиправне виведення коштів за межі України або переводити такі кошти на рахунки інших юридичних осіб.
Заявник вважає, що заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно та кошти відповідача спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення у даній справі в разі задоволення позову, є адекватними та співмірними до предмету спору, даним видом забезпечення позову буде забезпечено збалансованість інтересів сторін, також в даному випадку наявний прямий зв`язок між обраним заявником наведеним заходом забезпечення позову і предметом позову, а саме, обраний захід спроможний забезпечити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів заявника, натомість, у випадку його невжиття, відсутня змога запобігти можливим порушенням прав заявника.
Згідно із частинами 1 та 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (ст. 137 ГПК України).
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).
Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має  здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:
          розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
          забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;
          наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;
          імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;
          запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається; обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання.
Одна з визначальних складових принципу захисту цивільних прав та інтересів судом полягає у забезпеченні гарантій права кожної людини на ефективний судовий захист.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови,  що воно  відповідає  вимогам  справедливості  і  забезпечує ефективне поновлення в  правах.  Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено,  що кожна людина має право  на  ефективне поновлення  в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав,  наданих їй конституцією  або  законом (стаття  8).  Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13). Такий висновок робить Конституційний Суд України у Рішенні від 30 січня 2003 року у справі № 3-рп/2003.
Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що у зв`язку з наявними ризиками  існує небезпека заподіяння шкоди правам та законним інтересам позивача за зустрічним позовом, а захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах суми заявленого позову, не порушить прав та охоронюваних законом інтересів останнього, оскільки не призведе до втручання у його звичайну господарську діяльність, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог, отже є співмірним із заявленими позовними вимогами про стягнення грошових коштів.
Судова колегія наголошує, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Заява про забезпечення позову, є обґрунтованою із зазначенням адекватного засобу забезпечення позову, необхідного для забезпечення ефективного  захисту.
Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. 
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду у постановах від 12.09.2018 у справі № 910/7912/18, від 21.09.2019 у справі № 902/483/18, від 08.10.2018 у справі №913/257/18.
При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. 
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник  з  обраними заявником заходами забезпечення позову. 
При цьому судом ураховується, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.  
Колегія суддів відзначає, що обраний заявником захід забезпечення позову є тимчасовим, на період вирішення спору по суті, з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він   звернувся до суду.
Колегія суддів вважає визначені заявником заходи забезпечення позову адекватним та ефективним способом забезпечення позову та у випадку задоволення позовних вимог, гарантуватимуть ефективний захист оспорюваних прав та інтересів заявника, за захистом яких останній звернулося  до суду. Також обрані заходи забезпечення позову жодним чином не будуть порушувати збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.
З огляду на вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення заяви  про забезпечення позову. 
Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Судова колегія відзначає, що апелянтом не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав, викладених в апеляційній  скарзі. 
На підставі наявних матеріалів справи судова колегія установила, що обставини, на які посилається скаржник - ПрАТ "УКРАГРО НПК", у розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування ухвали Господарського суду Чернігівської області від 30.05.2024 у справі №927/997/23, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.  
Ураховуючи наведене, ухвала Господарського суду Чернігівської області від 30.05.2024 у справі №927/997/23 відповідає матеріалам справи, є законною та обґрунтованою, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для її скасування, відсутні. 
Керуючись ст. ст. 129, 140, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного  товариства "УКРАГРО НПК" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області  від 30.05.2024 у справі №927/997/23  залишити без задоволення. 
Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 30.05.2024 у справі №927/997/23  залишити без змін.  
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне  товариство "УКРАГРО НПК". 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути  оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.   

Головуючий суддя                                                            В.В. Андрієнко 

Судді                                                                                В.В. Шапран

                                                                                С.І. Буравльов