УХВАЛА

23 травня 2024 року 
м. Київ

справа №280/6889/23
адміністративне провадження № К/990/19004/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Пасічник С.С.,
суддів: Гімона М.М.,  Олендера І.Я., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Холдинг» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.03.2024 у справі №280/6889/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Холдинг» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
У С Т А Н О В И В:
Зі змісту наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Метінвест Холдинг» звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.06.2023 №539/32-00-51-03-03.
Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 09.10.2023 задовольнив позов.
Надалі Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 28.03.2024, задовольнивши апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, скасував зазначене рішення суду першої інстанції від 09.10.2023 та прийняв нове - про відмову у задоволенні позовних вимог.
Вказані судові рішення ухвалені у справі, що призначена та розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності. Такий перелік не є вичерпним.
Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
У спрощеному позовному провадженні не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України), а також через складність та інші обставини.
Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.
В даній адміністративній справі предметом спору є оскарження рішення контролюючого органу, яким до позивача застосовані штрафні санкції всього у сумі 402   979,71 грн., що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (у 2023 році становило 1   342 000,00 грн.).
З огляду на предмет спору, ця адміністративна справа підпадає під критерій, встановлений пунктом 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення справи незначної складності, а відтак відповідно до статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України дана справа може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. 
У касаційній скарзі містяться посилання на те, що така скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа є винятковою для позивача з огляду на необхідність вирішення питання неоднозначного трактування законодавства, що стосується застосування фінансової відповідальності до платників податків, які виписали податкові накладні упродовж червня 2022 року та зареєстрували такі в Єдиному реєстрі податкових накладних фактично у період до 15.07.2022 із пропуском граничного строку, а також щодо ретроспективності відповідних норм податкового законодавства, що регулюють питання застосування відповідальності за зазначені податкові порушення ; крім того, на переконання скаржника, застосована до нього сума штрафних санкцій, є значною.
У контексті наведеного Суд звертає увагу скаржника на те, що твердження про фундаментальне значення питань права повинні зазначатися, щонайменше, з викладенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин. 
Стосовно ж «виняткового значення» справи для учасника справи, то оцінка судом такої «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення.
Проаналізувавши та оцінивши доводи скаржника щодо правового значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики, Суд вважає, що посилання позивача на фундаментальність як таку не містять належних обґрунтувань, оскільки на даний час вже існує сформована правова позиція Верховного Суду у подібних спірних правовідносинах щодо підстав та розміру штрафів за несвоєчасну реєстрацію платниками податкових накладних, виписаних у період після 31.05.2022 та до 15.01.2023, що викладена у постанові від 12.04.2024 у справі №620/9720/23; в той же час вказівки на відсутність єдиного правозастосування з огляду на постанови Верховного Суду від 07.02.2024 у справі №380/7070/23, від 05.10.2023 у справі №300/2906/22, вчинена безвідносно до сутності спірних правовідносин та встановленої судами у цих інших справах сукупності обставин, за яких виникли дані правовідносини, а у випадку посилання на постанову від 30.01.2024 у справі №280/4484/23 - без урахування того, що касаційний суд у даному випадку, скасуваши рішення судів попередніх інстанцій та направивши  матеріали судової справи на новий розгляд, не сформував відповідно кінцеву правову позицію;  при цьому ухвалена у справі №280/6889/23 постанова суду апеляційної інстанції наразі не змінює останню сформовану судову практику.
Що ж до твердження скаржника про те, що справа становить виняткове значення для нього, то воно не обґрунтоване обставинами, які б виділяли його вимоги у цій справі в якусь особливу категорію спорів, та не підтверджене жодними документальними доказами
Отже, підсумовуючи вищевикладене, такі мотиви не можуть бути враховані в розумінні приписів підпункту «а» і «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вказівок же на існування інших обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційна скарга не містить. 
Таким чином, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 28.03.2024, прийняті у даній справі, не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
У Х В А Л И В :
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Холдинг» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.03.2024 у справі №280/6889/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Холдинг» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	С.С. Пасічник М.М. Гімон   І.Я.Олендер