Справа № 447/3281/23                                Головуючий у 1 інстанції: Друзюк М.М. 
Провадження № 22-ц/811/3792/23                 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 травня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 12 грудня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

у жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів.
Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 12 грудня 2023 року зупинено провадження у цивільній справі № 447/3281/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів до припинення перебування відповідача ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України.
Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Апелянт стверджує, що зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції не врахував, що питання щодо зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосуються інтересів дитини. Зазначає, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, які за своєю правовою важливістю мають переважати над інтересами батьків. Вважає, що у зв`язку із зупиненням провадження у даній справі до припинення перебування відповідача у Збройних Силах України, тривалий час не буде вирішено питання щодо належного фінансового забезпечення дитини, внаслідок чого будуть порушені її інтереси. Вказує, що відповідач бере участь в розгляді справи через свого представника, відтак має можливість реалізувати свої процесуальні права, у зв`язку з чим відсутня об`єктивна неможливість розгляду справи до припинення перебування відповідача у Збройних Силах України, тому відсутні підстави для зупинення провадження у даній справі. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та направити справу для подовження розгляду до суду 
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 08 січня 2024 року про відкриття апеляційного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 12 грудня 2023 року вирішено розглядати без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки текст постанови складено 16 травня 2024 року, то датою ухвалення постанови є саме 16 травня 2024 року.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач перебуває у складі Збройних Сил України, де у складі підрозділу безпосередньо залучений до виконання бойових завдань з протидії військової агресії російської федерації проти України, що є обов`язковою підставою для зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно з ч. 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на розгляд своєї справи у суді, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд.
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, що перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Норми цивільного процесуального законодавства розрізняють обов`язкову та факультативну підставу для зупинення провадження у справі.
Випадки, коли суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, визначені у частині першій статті 251 ЦПК України.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17, від 16 листопада 2022 року у справі № 753/3880/20, від 21 грудня 2022 року у справі № 456/2541/19, від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20 та від 04 липня 2023 року у справі № 359/7297/22.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому, строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, в тому числі і на час постановлення оскаржуваної ухвали суду.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України – це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.
Військове формування – створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій (ст. 1 Закону України «Про оборону України»).
Як вбачається з матеріалів справи, у жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів.
Ухвалою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін на 11 год. 30 хв. 20 листопада 2023 року.
11 грудня 2023 року представник ОСОБА_3 – ОСОБА_5 подала клопотання про зупинення провадження у справі, мотивуючи його тим, що ОСОБА_3 проходить військову службу та виконує завдання в Донецькій області в районі безпосередньої участі у бойових діях.
Згідно з довідкою від 16 жовтня 2023 року № 7478/ФЕС, виданою військовою частиною НОМЕР_1 , старший солдат за призовом по мобілізації ОСОБА_3 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22 квітня 2023 року № 269 зарахований до списків особового складу військової частини.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21 серпня 2023 року № 634 старшого солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_3 , старшого навідника мінометного взводу роти вогневої підтримки 2 мотопіхотного батальйону з 22 серпня 2023 року зараховано на котлове забезпечення військової частини.
Згідно з довідкою від 02 грудня 2023 року № 22690, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_3 перебуває в районі бойових дій в Донецькій області, де в складі підрозділу безпосередньо залучений до виконання завдань з протидії військовій агресії російської федерації проти України. 
На підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, якщо сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.
Тобто, підставою для зупинення провадження у справі є перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Разом з тим, колегія суддів зауважує, що зупинення провадження у справі є тимчасовим заходом та у разі наявності доказів на підтвердження припинення перебування ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, учасники справи не позбавлені права ініціювати питання про поновлення провадження у справі шляхом подання до суду відповідних клопотань, що узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у постанові від 29 листопада 2023 року у справі № 466/5393/22.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 проходить військову службу в Збройних Силах України, на час розгляду судом першої інстанції клопотання про зупинення провадження у справі бере безпосередню участь в бойових діях в Донецькій області, виконуючи завдання з протидії військовій агресії російської федерації проти України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність передбачених пунктом 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України підстав для зупинення провадження у справі.
Доводи апеляційної скарги про те, що зупинення провадження у справі суперечитиме засадам максимального дотримання найкращих інтересів дитини, не заслуговують на увагу, оскільки предметом даного спору є вимога про зміну способу стягнення аліментів, тобто суд не вирішує питання про стягнення аліментів вперше, відтак дитина не позбавлена відповідного матеріального утримання, визначеного судовим рішенням.
Посилання апелянта на те, що провадження у справі не підлягало зупиненню з огляду на предмет спору, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на імперативність приписів частини першої статті 251 ЦПК України.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, які достатньо обгрунтовані.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 12 грудня 2023 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.
Постанова складена 16.05.2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета 

Судді: О.М. Ванівський 

Р.П. Цяцяк