УХВАЛА
 
05 червня 2024 року
м. Київ
 
справа № 521/19508/16-ц
провадження № 61-6377ск24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 27 травня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
30 квітня 2024 року від ОСОБА_3 , який діє від імені ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку до Верховного Суду надійшла касаційна скарга на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 27 травня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року у зазначеній вище справі.
 
16 травня 2024 року касаційну скаргу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі суддів: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ситнік О. М.
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 травня 2024 року визнано наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень неповажними, касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надання належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень та доказів на підтвердження дати передачі документів (касаційної скарги з додатками) на пошту (відділення оператора поштового зв`язку).
 
У червні 2024 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 17 травня 2024 року.
 
Проаналізувавши матеріали, що на надійшли, Верховний Суд приходить до висновку, що обставини, зазначені в якості причини пропуску строку на касаційне оскарження не є поважними.
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частиною першою статті 390 ЦПК України визначено, що строк на касаційне оскарження дотримано та не вимагається заява (клопотання) про його поновлення, у разі якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення або складення його повного тексту.
 
Якщо наведені строки пропущено, особа яка звертається з касаційною скаргою має клопотати перед судом про поновлення пропущеного процесуального строку, обґрунтовуючи пропуск такого строку датою отримання копії оскаржуваного судового рішення. Зазначене відповідає вимогам частини другої статті 390 ЦПК України.
 
З огляду на те, що постанова Одеського апеляційного суду прийнята 19 грудня 2023 року, повний текст якої складено 27 грудня 2023 року, тридцятиденний строк на подання касаційної скарги на вказане рішення закінчується 26 січня 2024 року, проте касаційна скарга надійшла до Верховного Суду 30 квітня 2024 року, тобто з пропуском процесуального строку.
 
Усуваючи недоліки касаційної скарги та обґрунтовуючи клопотання про поновлення пропущеного строку, заявник повторно посилається на те, що оскаржувану постанову апеляційного суду представник заявника отримав засобами електронного зв`язку 15 січня 2024 року.
 
Додатково заявник посилається на введений в Україні воєнний стан та лист-відповідь ТОВ «Двадцять п`ять годин» щодо довготривалого доставлення поштового відправлення.
 
Проаналізувавши матеріали, що надійшли, Верховний Суд приходить до висновку, що недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі від 17 травня 2024 року, не усунуто.
 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.
 
Пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.
 
Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.
 
Норми процесуального закону не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та довести ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
 
На підтвердження поважності строків на касаційне оскарження скаржником долучено до зазначеного клопотання лист-відповідь ТОВ «Двадцять п`ять годин», у якому повідомляється, що кур`єрське відправлення прийнято кур`єрською службою доставки 12 лютого 2024 року та планувалося до доставки адресату наступного дня, проте втрачено на певний час.
 
Доказ про дату направлення на адресу суду касаційної скарги у вигляді розрахункового документа поштового відділення, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), заявником не надано.
 
Обираючи стандарт доказування, який має використовуватися, слід віддати перевагу стандарту «поза розумним сумнівом» перед стандартом «баланс ймовірностей». Це означає, що в достовірності факту не повинно залишитися розумних сумнівів. Це не означає, що у його достовірності взагалі немає сумнівів, але означає, що всі альтернативні можливості пояснення наданих доказів є надмірно малоймовірними.
 
Такий підхід узгоджується із судовою практикою Європейського суду з прав людини. Так, у параграфі 55 рішення Європейського суду з прав людини від 15 лютого 2012 року у справі «Гриненко проти України» зазначається, що при оцінці доказів Європейський суд з прав людини зазвичай застосовує стандарт доведення «поза всяким розумним сумнівом». Однак доведення повинно будуватися на сукупності досить надійних, чітких і послідовних припущень або аналогічних неспростовних презумпцій фактів.
 
Верховний Суд ставить під сумнів наданий бланк кур`єрського відправлення ПН № 1514, який надійшов до Верховного Суду разом із касаційною скаргою, та на підтвердження дійсності якого надано лист-відповідь ТОВ «Двадцять п`ять годин», оскільки, бланк, який надійшов до Верховного Суду з касаційною скаргою, не містить будь-яких реквізитів його належності до кур`єрської служби ТОВ «Двадцять п`ять годин».
 
Також до листа-відповіді ТОВ «Двадцять п`ять годин» не надано доказів, які зумовили такий тривалий термін для здійснення доставки поштового відправлення.
 
Статтею 44 ЦПК України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
 
Тобто, особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
 
Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом касаційної інстанції лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.
 
Верховний Суд акцентує увагу, що заявником не наведено доводів, про те, що ним вчинялись будь-які дії з огляду на те, що касаційна скарга була відправлена до Верховного Суду, за твердженням заявника, 12 лютого 2024 року, а Верховним Судом отримана лише 30 квітня 2024 року, що перевищує розумні строки для доставки поштового відправлення.
 
Посилання заявника на запроваджений в України воєнний стан є формальним без наведення обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану безпосередньо для заявника, що узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22З.
 
Отже, у сукупності наведених обставин Верховний Суд дійшов висновку, що не підтверджено доказами поважність причин пропуску строку на оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанцій.
 
Інших доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявником не зазначено і не надано.
 
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.
 
У зв`язку з зазначеним вище, Верховний Суд дійшов висновку про те, що вимоги ухвали від 17 травня 2024 року про залишення касаційної скарги без руху заявником не виконано, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.
 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
 
Керуючись статтями 185, 390, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 27 травня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди вважати неподаною та повернути заявнику. 
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя  	А. І. Грушицький