УХВАЛА

23 травня 2024 року 
м. Київ

справа № 560/13514/23
адміністративне провадження № К/990/19816/24 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду 
Мельник-Томенко Ж.М., перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року у справі №560/13514/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168) за період з 29.11.2022 по 27.01.2023;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату позивачу додаткової винагороди, визначеної Постановою №168 за період з 29.11.2022 по 27.01.2023 з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, з урахуванням попередньо виплачених сум додаткової винагороди за цей період.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року відмовлено у задоволенні позову.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених Постановою №168 за період з 29.11.2022 по 27.01.2023. Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 розглянути заяву ОСОБА_1 про нарахування та виплату збільшеної додаткової винагороди у період з 29.11.2022 по 27.01.2023, здійснивши водночас розрахунок належної суми, з урахуванням пропорційно - фактичного часу його перебування в зоні бойових дій та виконання бойових завдань із урахуванням раніше виплачених сум та висновків мотивувальної частини постанови суду. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
На зазначену постанову суду апеляційної інстанції військова частина НОМЕР_1 засобами поштового зв`язку подала 15 травня 2024 року касаційну скаргу, що була зареєстрована Верховним Судом 21  травня 2024 року. 
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 травня 2024 року для розгляду касаційної скарги у зазначеній адміністративній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Мельник-Томенко Ж.М., судді: Мартинюк Н.М., Загороднюк А.Г.
Перевіривши касаційну скаргу, Суд дійшов висновку про її повернення, виходячи з наступного.
17 травня 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року (адміністративне провадження К/990/19327/24). 
21 травня 2024  року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла ідентична касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року (адміністративне провадження К/990/19816/24).
Частиною шостою статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
Відповідно до пункту 5 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.
Застосовуючи аналогію процесу та ураховуючи, що в провадженні Суду є касаційна скарга у справі про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, по якій не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення касаційної скарги військової частини НОМЕР_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року (адміністративне провадження К/990/19816/24).
Керуючись статтями 7, 169, 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року (адміністративне провадження К/990/19816/24) - повернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 

Суддя	Ж.М. Мельник-Томенко