Номер провадження: 22-ц/813/3199/24 
Справа № 493/571/22
Головуючий у першій інстанції Ільніцька О.М.
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2024 року                                                                  м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.

за участю секретаря судового засідання - Долгової В.І.,

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – Моторне (транспортне) страхове бюро України
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду 
апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України, в інтересах якого діє адвокат Панасюк Олег Миколайович
на рішення Балтського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2023 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування.
В обґрунтування зазначила, що 11.06.2021р. мало місце дорожньо-транспортна пригода, де водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 (Польща), рухаючись автодорогою М-05 сполученням Київ-Одеса в напрямку м. Київ, на 141 км+520 м допустив наїзд на праве узбіччя з подальшим наїздом на перешкоду. В результаті ДТП пасажир зазначеного автомобіля ОСОБА_3 помер в лікарні.
Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito» на момент вчинення ДТП застрахована не була.
Позивач через свого представника звернулася до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування та надіслала довідку про отримання допомоги по втраті годувальника, але станом на 19.04.2022р. страхове відшкодування не виплачено.
20 грудня 2021 року відповідач повідомив про необхідність документального підтвердження того, що по справі завершено кримінальне провадження, що позивач сприймає за відмову у виплаті страхового відшкодування.
Позивач вважає відмову відповідача щодо виплати страхового відшкодування безпідставною та такою, що грубо порушує її права на відшкодування шкоди, передбаченої Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому вона звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування, а саме відшкодування витрат на поховання в сумі 10805,00 грн та відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою годувальника, в сумі 216000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2023 року ухвалено позовну заяву ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування задовольнити.
Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування, як грошову компенсацію за понесені витрати на поховання, в сумі 10805,00 грн та страхове відшкодування, як грошову компенсацію, пов`язану з втратою годувальника, в сумі 216000,00 грн, а всього – 226805,00 грн.
Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 2268,05 грн.
Рішення суду мотивовано тим, що оскільки обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини, суд дійшов висновку, що вина водія у кримінальному правопорушенні не має правового значення для вирішення справи щодо виплати страхового відшкодування, тому відмова виплати позивачу страхового відшкодування через відсутність рішення у кримінальному провадженні за фактом ДТП, без оспорювання обставин страхового випадку є таким, що порушує право позивача на отримання відшкодування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Моторне (транспортне) страхового бюро, в інтересах якого діє адвокат Панасюк Олег Миколайович, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило скасувати рішення Балтського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що для встановлення наявності законної підстави здійснення МТСБУ регламентної виплати на користь потерпілої особи, в обов`язковому порядку має бути в наявності остаточне процесуальне рішення, прийняте слідчим органом чи судом, яким встановлено винну у скоєнні ДТП особу та з`ясовано, чи мала місце непереборна сила або умисел потерпілого та наявність причинно-наслідкового зв`язку між вчиненим діянням та завданою шкодою, що узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, наведених у справах № 184/1461/20 та № 532/1374/18.
Вказує, що визнання події страховим випадком за відсутності відповідного, набувшого законної сили судового рішення про встановлення особи, винної у ДТП, позбавляє МТСБУ процесуального права на подання регресного позову.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

У судовому засіданні представник Моторного (транспортного) страхового бюро адвокат Панасюк О.М. надав усні пояснення по суті справи, доводи скарги підтримав, зазначивши при цьому, що рішення суду першої інстанції є помилковим, а також прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належно, тому, в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України така неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Відповідно до копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 11.06.2021р. Білоцерківським РУП ГУНП в Київській області внесені відомості за фактом дорожньо-транспортної пригоди, а саме, що 11.06.2021р. надійшло повідомлення про те, що 11.06.2021р. приблизно о 09:50 год. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito» д.н.з. НОМЕР_1 (Польща), рухаючись по автодорозі М-05 сполученням Київ-Одеса в напрямку м. Київ, де на 141 км+520 м допустив наїзд на праве узбіччя з подальшим наїздом на перешкоду (стовбур дерева). В результаті ДТП тілесні ушкодження отримали три пасажира, в тому числі ОСОБА_3 , які були доставлені до Жашківської ЦРЛ Черкаської області. Цього ж дня з лікарні надійшло повідомлення про те, що о 22:30 год. в реанімаційному відділені помер ОСОБА_3 .
За фактом зазначеної дорожньо-транспортної пригоди 12.06.2021р. були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021111030001311 та розпочато досудове розслідування за знаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.268 КК України.
Про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер в м. Жашків Уманського району Черкаської області свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 16.06.2021р., видане Балтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Позивач є дружиною загиблого ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 25.09.2004р., видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області (а.с. 9).
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 02.10.2010р. у позивача та загиблого ОСОБА_3 є спільна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З копії довідки виконавчого комітету Балтської міської ради Одеської області №1408 від 30.08.2021р., виданої позивачу, вбачається, що на день смерті  ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , до складу його сім`ї входили: дружина –  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та донька – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Позивач здійснила витрати на поховання свого чоловіка ОСОБА_3 у розмірі 10805,00 грн., що підтверджується копіями товарних чеків від 14.06.2021р., виданих ФОП ОСОБА_5 на загальну суду 8920,00 грн., та копією банківської квитанції №0.0.2160337525.1 від 14.06.2021р. про сплату судово-медичної послуги КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» на суму 1885,00 грн.
ОСОБА_1 через представника звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою від 01.12.2021р. №1645/16579 про виплату їй страхового відшкодування як дружині витрати понесених на поховання, що підтверджується її копією, наявною в матеріалах справи.
З копії відповіді Моторного (транспортного) страхового бюро України №3-01-б/46043 від 20.12.201 на заяву ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування вбачається, що для прийняття рішення щодо відшкодування шкоди МТСБУ необхідно отримати завірений належним чином документ, складений відповідною повноважною установою (вирок суду, постанова про відмову в порушенні кримінальної справи), що підтверджує відповідальність іншого учасника за скоєння ДТП.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Задовольняючи позов, районний суд вказав, що саме МТСБУ є тим належним суб`єктом, на якого Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено обов`язок здійснення регламентної виплати з централізованих страхових резервних фондів МТСБУ, оскільки шкода позивачеві була заподіяна безпосередньо транспортними засобами, власники яких не застрахували свою цивільно-правову відповідальність.
З такими висновками колегія суддів погоджується в повній мірі, з огляду на таке.
Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту є в т. ч. відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди.
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 Цивільного кодексу України).
Згідно з частинами 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до статті 999 Цивільного кодексу України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).
Стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначає, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), потерпілі (стаття 4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (статті 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").
Статтею 1 зазначеного Закону встановлено, що страхувальниками є юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; страховиками є страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про страхування".
Відповідно до статті 39 вказаного Закону Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Статтею 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц зазначено, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019р. в справі №465/4287/15 (провадження № 14-406цс19) зазначено, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.
Отже цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки, настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.
При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні, тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.
Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 05.10.2022р. в справі №208/4598/21 (провадження № 61-6997св22), від 16.02.2022р. в справі №242/1930/21 (провадження № 61-17923св21) та від 21.04.2022р. в справі №447/2222/20 (провадження № 61-19906св21).

Так, матеріалами справи доведено, що шкода заподіяна транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що МТСБУ є суб`єктом, на якого Законом покладено обов`язок здійснення регламентної виплати з централізованих страхових резервних фондів МТСБУ.
За фактом ДТП було відкрито кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 12021111030001311. Досудове розслідування триває. Проводяться відповідні експертизи.

Підстави відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) визначені ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», їх перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Згідно з приписами ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на тримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
Позивачка ОСОБА_1 , звертаючись до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, надала перелік документів, передбачених ст. 35 Закону №1961-IV. Представником позивача на підтвердження понесених витрат долучено необхідні копії документів.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що відмова у виплаті страхового відшкодування чи зупинення виплати до ухвалення вироку у кримінальному провадженні не може вважатись обґрунтованою, оскільки в даному випадку шкода завдана внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, тому відшкодовується незалежно від наявності вини завдавача шкоди, доказів на підтвердження того, що потерпілому ОСОБА_3 спричинена шкода внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого матеріали справи не містять.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України, в інтересах якого діє адвокат Панасюк Олег Миколайович, залишити без задоволення.

Рішення Балтського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.
Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Судді О.Ю. Карташов 

В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко