Номер провадження: 33/813/1229/24
Номер справи місцевого суду: 947/7042/24 
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О. 
Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2024 року                                                                         м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду – Артеменко І.А.,
за участю: секретаря судового засідання – Подуст Т.П.,
потерпілої – ОСОБА_1 ,
представника потерпілої – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Хажинського Руслана Михайловича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м.Одеси від 13 березня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, 
встановив:
Короткий зміст протоколу та оскаржуваної постанови суду першої інстанції
16.02.2024 відносно ОСОБА_3 складено протокол серії ААД №852304 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Відповідно до протоколу водій ОСОБА_3 16.02.2024, приблизно о 18:30, керуючи автомобілем Toyota Verso Corolla, державний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Довга, напроти буд.112, в порушення п.п.2.3.б, 13.3 Правил дорожнього руху України не переконався в безпечності свого руху, не стежив за зміною дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем Nissan Tiida, державний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , яка рухалася в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Київського районного суду м.Одеси від 13.03.2024 ОСОБА_3 визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі закрито за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Короткий зміст апеляційної скарги
В апеляційній скарзі представник Хажинський Р.М. в інтересах ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Київського районного суду м.Одеси від 13.03.2024 та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні адмінправопорушення.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, представник зазначив, що потерпілу в судове засідання 13.03.2024 не викликали, хоча в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що розгляд справи буде проводитись 18.03.2024 о 10.00 , на цю дату потерпіла прийшла до суду та дізналась, що справа вже розглянута. Повний текст постанови отримано потерпілою лише 25.03.2024.
В обґрунтування скарги представник зазначив, що оскаржена постанова є незаконною, необґрунтованою та винесеною з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, з огляду на те, що:
- в оскаржуваній постанові надана перевага стороні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 і навіть зроблено припущення, що саме потерпіла ОСОБА_1 могла допустити зіткнення транспортних засобів;
- суд зазначив, що ОСОБА_3 одразу не був згодний з тим, що він є винним у даній ДТП, про що зазначив в своїх поясненнях, хоча в поясненнях від 16.02.2024 такі твердження відсутні, як і в заяві про розгляд справи за його відсутності;
- потерпіла ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що її не викликав суд у судове засідання, була позбавлена можливості заявити клопотання про витребування відео з камер зовнішнього відеоспостереження та схеми організації дорожнього руху на ділянці дороги, де сталася ДТП;
- 16.02.2024, приблизно о 18:30, в м.Одесі на площі 7 станції Люстдорфської дороги водій автомобіля Toyota Verso, державний знак НОМЕР_1 , здійснив виїзд на перехрестя з круговим рухом з вулиці Довгої в напрямку вулиці Люстдорфської дороги та допустив зіткнення з автомобілем Nissan Tiida, державний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , яка вже рухалася на перехресті з круговим рухом, здійснюючи свій рух з вулиці Академіка Глушко по кругу в напрямку вулиці Люстдорфська дорога. Водій ОСОБА_1 рухалася по круговому руху у внутрішній смузі, коли водій ОСОБА_3 лише в`їхав на круг з вулиці Довгої, яка є другорядною дорогою на смугу правішу від її руху та допустив зіткнення з її автомобілем.
До апеляційної скарги додано, серед іншого, схема організації дорожнього руху по колу на перетині вулиць Львівська та Довга та клопотання про витребування відеозапису з камер зовнішнього відеоспостереження.
Постановою Одеського апеляційного суду від 13.05.2024 задоволено клопотання представника ОСОБА_2 та витребувано відеозаписи з камер зовнішнього спостереження з КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (Центр – «077»). Вказана постанова виконана 24.05.2024, на підтвердження чого суду надана запитувана інформація на компакт-диску, який оглянутий в судовому засіданні.
У судовому засіданні потерпіла та представник в її інтересах підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, доводи та вимоги апеляційної скарги. Від особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, у зв`язку з його перебуванням за кордоном.
Апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності особи, що притягається до відповідальності, з огляду на таке.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01.04.2008, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26.04.2007). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Поряд з цим, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).
За змістом ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Апеляційний суд враховує, що за положеннями ч.2 ст.268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Враховуючи наведене, належне сповіщення ОСОБА_3 про слухання справи в суді апеляційної інстанції, наявність його заяви про слухання справи за його відсутності, апеляційний суд дійшов висновку, що при встановлених обставинах, неявка ОСОБА_3 у судове засідання не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Висновки щодо строків на апеляційне оскарження
Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.
За положеннями ч.2 ст.269 КУпАП потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч.ч.1,2 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.
З матеріалів справи встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №852304 від 16.02.2024 зазначено про розгляд справи Київським районним судом м.Одеси 18.03.2024 о 10:00 год.
26.02.2024 Київський районний суд м.Одеси отримав матеріали справи та призначив розгляд справи на 13.03.2024. Доказів сповіщення осіб, які беруть участь у провадженні по справі, матеріали справи не містять
29.02.2024 ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд справи 13.03.2024 за його відсутності.
13.03.2024 Київським районним судом м.Одеси винесена постанова по справі за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, та потерпілої.
21.03.2024 представник ОСОБА_2 в інтересах потерпілої ОСОБА_1 надав суду заяву про ознайомлення з матеріалів справи, яка виконана 25.03.2024, про що представник розписався.
26.03.2024 представник ОСОБА_2 через засоби поштового зв`язку надав суду апеляційну скаргу, яка, серед іншого, містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Отже, апеляційна скарга подана поза межами встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. 
Разом з тим, конструкція норми, що закріплена в ч.2 ст.294 КУпАП, дає підстави вважати, що у разі подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції після закінчення десятиденного строку з дня її ухвалення, апелянт безумовно повинен заявити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, належним чином обґрунтувавши його.
Судом апеляційної інстанції, аналізуючи наведені обставини, враховано, що оскаржена постанова ухвалена за відсутності потерпілої та її захисника, ознайомившись з матеріалами справи, представник потерпілої наступного же дня, не зволікаючи, звернувся до суду з апеляційною скаргою. 
На підставі наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку представнику ОСОБА_2 в інтересах потерпілої ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови суду з метою забезпечення права останньої на доступ до правосуддя. 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши потерпілу та її представника, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Судом першої інстанції вказані вимоги закону не дотримані в повному обсязі.

Фактичні дані, встановлені судом
З матеріалів справи вбачається, що за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №852304 від 16.02.2024 водій ОСОБА_3 16.02.2024, приблизно о 18:30, керуючи автомобілем Toyota Verso Corolla, державний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Довга,112, м.Одеса в порушення п.п.2.3.б, 13.3 ПДР не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з транспортним засобом Nissan Tiida, державний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Вказаний протокол ОСОБА_3 підписав та надав окремі письмові пояснення. 
До протоколу додана схема місця ДТП, на якій зафіксовано ділянка дороги, на якій сталась ДТП; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів, напрямки руху транспортних засобів-учасників ДТП, місце зіткнення, розташування дорожньої розмітки по вул.Довгій; заповнена таблиця дорожніх умов та зазначені назви об`єктів, зображених на схемі. На зворотному боці схеми місця ДТП зазначено: марка (модель) пошкоджених транспортних засобів, їх номерні знаки, власники, серія та номер полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала, перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, які сталися внаслідок ДТП (зокрема: у автомобіля Toyota Verso Corolla, державний знак НОМЕР_1 , пошкоджено ліві передня та задня двері, лакофарбове покриття порогів; у Nissan Tiida, державний знак НОМЕР_2 , – пошкоджено лакофарбове покриття правого крила, пошкоджено фари, решітка радіатора, відірвало бампер, пошкоджено його лакофарбове покриття), вид пригоди, кількість учасників ДТП, порушення пункту ПДР, огляд на стан сп`яніння не проводився, тип транспортних засобів.
Зазначена в схемі інформація підтверджується підписами обох водіїв транспортних засобів без будь-яких зауважень.
За письмовими поясненнями ОСОБА_3 він 16.02.2024, близько о 18.30 год., рухався на автомобілі Toyota Corolla з вул.Люстдорфська дорога в напрямку пр.Ак.Глушко по колу в середній смузі для руху. Він відчув удар в ліву частину свого автомобіля. Удар прийшовся між передньою та задньою дверима лівої частини його машини.
За письмовими поясненнями ОСОБА_1 вона 16.02.2024, приблизно о 18.30 год., рухалася на автомобілі Nissan Tiida, державний знак НОМЕР_2 , по вул.Ак.Глушко в напрямку вул.Люстдорфська дорога, по внутрішній смузі для руху по колу. Праворуч від неї автомобіль Toyota Corolla, державний знак НОМЕР_1 , створив зіткнення з її автомобілем.
Під час розгляду даної справи суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях  ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. При цьому, суд виходив з того, що:
- протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст.256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначені свідки, а в матеріалах справи відсутні їх пояснення;
- інспектор поліції, враховуючи позицію особи, щодо якої був складений протокол про адміністративне правопорушення, який не погодився з протоколом, про що відразу зазначив в своїх поясненнях, не вжив заходів та не додав до матеріалів справи відеозаписи обставин ДТП, які зафіксовані камерами зовнішнього спостереження, які встановлені на вказаному перехресті;
- схема ДТП складена інспектором поліції неправильно, оскільки не містить необхідних відомостей, такі як дорожні знаки, ширина проїжджої частини, кількість і ширина кожної зі смуг, напрямок руху кожного учасника ДТП саме по смугах тощо;
- враховуючи, що ОСОБА_3 рухався праворуч від автомобіля Nissan під керуванням водія ОСОБА_1 , характер і локалізація механічних пошкоджень, суд не виключив, що водій ОСОБА_1 могла допустити зіткнення транспортних засобів;
- з наявних в матеріалах справи доказів не можна зробити однозначного висновку про порушення саме ОСОБА_3 правил дорожнього руху України і, як наслідок, причинного зв`язку між його діями і наслідками, що настали.
За позицією суду першої інстанції через неправильну підготовку патрульним поліцейським матеріалів справи і неправильні фіксацію та збір доказів, суд не вбачає наявності усіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України закрив провадження по справі.
Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції не може погодитись, з огляду на таке.

Позиція апеляційного суду
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна. Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
У п.1.4 ПДР України передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Відповідно до п.2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
За п.13.3 ПДР під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху. При цьому, відповідно до п.1.10 ПДР безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.
За порушення зазначених вимог ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. При цьому, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.
Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.
Апеляційний суд, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №852304 від 16.02.2024, схемою місця ДТП, якою зафіксовано обстановку місця події та пошкодження транспортних засобів, відеозаписами з камер зовнішнього спостереження, письмовими поясненнями учасників ДТП, схемою організації дорожнього руху.
Так, з відеозапису з камер зовнішнього спостереження, що витребувані за клопотанням захисника потерпілої особи та переглянуті судом апеляційної інстанції, вбачається відсутність позначення дорожньої розмітки смуг руху на перехресті кругового руху, де 16.02.2023 сталася ДТП за участю водія ОСОБА_3 , який керував автомобілем Toyota Verso Corolla, державний знак НОМЕР_1 , та водія ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем Nissan Tiida, державний знак НОМЕР_2 .
З відеозаписів вбачається, що автомобіль Nissan Tiida, державний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , в`їхав на перехрестя, де організовано круговий рух, з вулиці Ак.Глушко та рухався по ньому в напрямку вул.Люстдорфської дороги. В цей час автомобіль Toyota, державний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 з вулиці Довгої, яка за схемою організації дорожнього руху є другорядною дорогою, здійснив виїзд на перехрестя з круговим рухом в напрямку пр.Ак. Глушко. Виїхавши на смугу, правішу за смугу, в якій здійснювала рух ОСОБА_1 , ОСОБА_3 не переконався в безпечності свого руху, не стежив за зміною дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем Nissan, який рухався по круговому руху в напрямку вулиці Люстдорфська дорога. 
Крім того, слід зазначити, що на схемі ДТП, яка міститься в матеріалах справи, зафіксовано, що місце зіткнення транспортних засобів розташовано на відстані 3,1 м від лівого краю проїзної частини. При цьому, в розумінні положень п.1.10 розділу І ПДР смуга руху - поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів. Таким чином, враховуючи характер і локалізацію пошкоджень транспортних засобів в результаті ДТП (уавтомобіля Toyota – передні, задні двері лівої частини транспортного засобу та поріг; у Nissan - праве крило, фари, решітка радіатора, передній бампер), напрямок руху транспортних засобів до ДТП та розташування транспортних засобів після ДТП, що зафіксовано схемою місця ДТП, можна встановити, що саме водій ОСОБА_3 , здійснюючи випередження, не дотримався бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 , що рухався ліворуч.
В письмових поясненнях від 16.02.2023 учасники ДТП виклали обставини ДТП, що узгоджуються з наявними в матеріалами справи іншими доказами.
Отже, наявні в цій справі та досліджені в ході судового розгляду докази беззаперечно підтверджують, що ОСОБА_3 16.02.2024, приблизно о 18:30, керуючи автомобілем Toyota Verso Corolla, державний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Довга, напроти буд.112 в м.Одесі, в порушення п.п.2.3.б, 13.3 Правил дорожнього руху України не переконався в безпечності свого руху, не стежив за зміною дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем Nissan Tiida, державний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.
Всебічно дослідивши всі обставини справи в розрізі із наявними у ній доказами в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що виникнення дорожньо-транспортної пригоди є в прямому безпосередньому причинному зв`язку з порушенням ПДР України водієм ОСОБА_3 та відповідно пошкодженням транспортних засобів, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.
Винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи й досліджені судом та фактично відтворюють картину події, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить всі необхідні данні, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (настання реальних наслідків у вигляді пошкодження певних об`єктів), що прямо закладено в диспозиції даної статті, усі вони перевірені та встановлені під час судового розгляду.
Посилання суду першої інстанції щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення з порушенням вимог ст.256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначені свідки, а в матеріалах справи відсутні їх пояснення, є необґрунтованими. Так, за змістом ст.256 КУпАП свідки зазначаються в протоколі у разі їх наявності. Пояснення від свідків ДТП відбираються також за їх наявності, що регламентовано приписами пп.2 п.2 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 за №1395. З огляду на відсутність свідків ДТП, їх зазначення в протоколі не передбачено. 
Матеріали справи не містять даних про непогодження особи, яка притягається до відповідальності, з протоколом про адміністративне правопорушення від 16.02.2024. Зокрема з письмових пояснень ОСОБА_3 від 16.02.2024 не вбачається його непогодження з протоколом про адміністративне правопорушення, як зазначив суд першої інстанції.
З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції не було залучено до участі у справі безпосереднього учасника ДТП та потерпілу внаслідок цього ДТП – ОСОБА_1 , що свідчить про порушення судом ст.269, ч.2 ст.277-2 КУпАП. Не сповіщення потерпілої про дату, час та місце розгляду справ позбавило її можливості приймати участь у судовому засіданні, заявляти клопотання та своєчасно оскаржити судове рішення. 
З урахуванням вищенаведеного апеляційний суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Разом з тим, на час розгляду справи судом апеляційної інстанції строк накладання адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, в даній справі закінчився. 
Так, в сенсі ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. 
З матеріалів справи встановлено, що адміністративне правопорушення мало місце 16.02.2024 року, тобтона час розгляду справи судом апеляційної інстанції (27.05.2024) строк накладання адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, в даній справі закінчився.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
З урахуванням наведеного, провадження в цій справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю. 
На підставі наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови суду з винесенням нової постанови про закриття провадження в справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання представника ОСОБА_2 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м.Одеси від 13 березня 2024 року.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – задовольнити частково.
Постанову Київського районного суду м.Одеси від 13 березня 2024 року, якою провадження у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, – скасувати.
Прийняти нову постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП – закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                 І.А. Артеменко