ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/12339/23                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Алла РУДЕНКО

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  04 квітня 2024 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого:                                                                                           Бєлової Л.В.
суддів:                                                                                                               Аліменка В.О.,
                                                                                   Кучми А.Ю.,   
розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом     ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просила: 
- визнати протиправною бездіяльність Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради щодо не вжиття заходів з набуття права власності на водопровід та технічний колодязь по АДРЕСА_1 на відрізку від провулку Танкістів в сторону технічного колодязя (в сторону вулиці Смілянська ) до якого здійснено підключення будинку АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати Комунальне підприємство «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради вчинити дії, спрямовані на набуття права власності на водопровід та технічний колодязь по АДРЕСА_1 на відрізку від провулку Танкістів в сторону технічного колодязя (в сторону вулиці Смілянська ) до якого здійснено підключення будинку АДРЕСА_1 .
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі, з тих підстав, що ця справи не належить до юрисдикції адміністративних судів і має вирішуватися в порядку господарського судочинства.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема норм, які визначають юрисдикцію цього спору.
Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що цей позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки правовідносини щодо набуття суб`єктом господарювання, яким є Комунальне підприємство «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради, права власності на водопровід та технічний колодязь, які перебувають у комунальній власності, носять публічно-правовий характер та виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізує у спірних правовідносинах надані законом владні управлінські функції. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом     ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Після надходження матеріалів справи 16 січня 2024 року, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2024 року призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.
Відповідно до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 25 грудня 2023 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради про зобов`язання вчинити дії, в якій позивач просив зобов`язати відповідача вчинити дії, спрямовані на набуття права власності на водопровід та технічний колодязь. 
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023 року у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовлено. 
Суд першої інстанції дійшов висновку, що Комунальне підприємство «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради не є суб`єктом владних повноважень в розумінні КАС України, оскільки не здійснює публічно-владних управлінських функцій на підставі чинного законодавства України, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. Також суд зазначив, що суть спірних правовідносин між сторонами у справі щодо невжиття Комунальним підприємством «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради заходів з набуття права власності на водопровід та технічний колодязь не пов`язана із захистом порушених прав у сфері публічно-правових відносин, тому цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів і має вирішуватися в порядку господарського судочинства.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
При цьому, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Водночас, згідно із п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
 Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.
Спірні правовідносини між учасниками справи виникли внаслідок, як вважає позивач, бездіяльності відповідача, як суб`єкта владних повноважень, щодо набуття права власності (реєстрацію та взяття на облік безхазяйного майна) на водопровід та технічний колодязь, що на її думку порушує особисте право на водопостачання у відповідній місцевості, у зв`язку з чим вона звернулася до суду.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання чи є відповідач суб`єктом владних повноважень, дійшов висновку, що Комунальне підприємство «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради не здійснює публічно-владних управлінських функцій на підставі чинного законодавства України, у тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг, тобто не є суб`єктом владних повноважень в розумінні КАС України.
Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції в цій частині, з огляду на таке.
Згідно з Розділом 1 Статуту Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради, затвердженого    рішенням Черкаської міської ради від 01.10.2020 №2-6375, Комунальне підприємство «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради є самостійним суб`єктом господарювання, створене для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення діяльності в порядку, передбаченому чинним законодавством України та цим Статутом. Підприємство є комерційним та діє з метою отримання прибутку.
Відповідно до п. 2.1 Розділу ІІ Статуту головною метою діяльності Підприємства є: централізоване водопостачання та централізоване водовідведення споживачам міста; централізоване постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем); експлуатація водопровідних і каналізаційних мереж та споруд; видача технічних умов, розгляд та видача висновків за планами будівництва зазначених об`єктів підприємств, організаціям та установами всіх форм власності.
Пунктом 5.2. Розділу V Статуту передбачено, що директор підприємства призначається на посаду і звільняється з посади розпорядженням міського голови на контрактній основі, з урахуванням вимог чинного законодавства України щодо призначень керівників в окремих галузях народного господарства. В контракті визначається строк найму, права, обов`язки і відповідальність Директора, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення з посади, інші умови за погодженням сторін.
Отже, КП «Черкасиводоканал» є суб`єктом господарювання, яке засноване на комунальній власності територіальної громади міста Черкаси, його очолює директор, який призначається і звільняється з посади розпорядженням міського голови, відповідно, відповідач не є суб`єктом владних повноважень, тому цей спір не може розглядатись за правилами адміністративного судочинства.
Крім того, колегія суддів наголошує, що КП «Черкасиводокапнал», будучи виконавцем послуг з наданням централізованого водопостачання та централізованого водовідведення споживачам міста, зокрема експлуатації водопровідних і каналізаційних мереж та споруд, здійснює свою діяльність відповідно до чинного законодавства України та Статуту. Водночас відносини щодо делегування Черкаською міською радою повноважень Комунальному підприємству «Черкасиводоканал», у тому числі на вчинення дій щодо реєстрації та взяття на облік безхазяйного майна, розташованого на території Черкаської міської ради, між ними не виникали.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач не є суб`єктом владних повноважень у розумінні положень КАС України та не виконує окремих владних управлінських функцій або делегованих повноважень.
З огляду на викладене, необґрунтованими є доводи апелянта про те, що Підприємство є суб`єктом владних повноважень. 
Щодо висновків суду першої інстанції про те, що спір у цій справі має вирішуватися в порядку господарського судочинства, то колегія суддів вважає їх помилковими, з огляду на наступне.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Разом із тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.
На переконання колегії суддів, спір у цій справі не може вважатися спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, не здійснюючи (на думку позивача) заходів з набуття права власності на водопровід та технічний колодязь, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. 
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що спір у цій справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки спірні правовідносини виникли щодо здійснення заходів з набуття речових прав на майно (водопровід та технічний колодязь). Спір у цій справі має приватноправовий характер.
Отже, такий спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Тож, за суб`єктним складом сторін та сутністю спору ця справа підлягає розгляду у порядку, визначеному нормами ЦПК України, тому висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі, про віднесення цього спору до господарського суду, є помилковими та підлягають зміні.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (частина друга статті 171 КАС України).
Підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі визначені у статті 170 КАС України, згідно із пунктом 1 частини першої якої суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що цей спір не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства та наявні підстави для відмови у відкритті провадження відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 170 КАС України, але водночас, дійшов помилкового висновку про те, що цей спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на наведене, на думку колегії суддів оскаржуване судове рішення слід змінити в мотивувальній частині, а саме: з урахуванням наведених у цій постанові мотивів визначити, що цей спір належить розглядати у порядку цивільного судочинства. В решті судове рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.   243,   315,   317,   322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд
П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023 року - задовольнити частково. 
Змінити мотивувальну частину ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023 року, а саме: з урахуванням мотивів наведених у цій постанові визначити, що цей спір належить розглядати у порядку цивільного судочинства.
У решті ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                      Л.В. Бєлова

Судді                                                                                          В.О. Аліменко,
                                                                                                    
                                                                                                    А.Ю. Кучма