Справа № 127/38533/23 
Провадження № 33/801/66/2024
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
Доповідач: Сопрун В. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року                                                                     м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В., 
за участю  ОСОБА_1 та його адвоката Балинського Б.В., потерпілого ОСОБА_2 та його адвоката Лисого О.В.,
розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  за ст.124 КУпАП, за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 та його адвоката Лисого Олександра Васильовича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2023 року,

в с т а н о в и в:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААД №040503, 02 грудня 2023 року о 10:05 год по вул. М. Литвиненко-Вольгемут, 40 в м. Вінниця водій  ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «VW Jetta», д.н.з.  НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався інтервалу, не врахував погодні умови та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Ford S-Max», д.н.з.  НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , автомобіль якого, внаслідок інертного руху здійснив зіткнення задньою частиною транспортного засобу з перешкодою - гаражним приміщенням. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 «б», п. 12.1, п. 13.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2023 року закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, потерпілий ОСОБА_2 та його адвокат Лисий О.В., подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 . Крім того, просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_2 та його адвокат Лисий О.В. участі не приймали, про наявність постанови стало відомо 29 грудня 2023 року, тому вважають, що строк пропущений з поважних причин.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що постанова суду першої інстанції в частині твердження неправомірних дій водія автомобіля марки «Ford S-Max», д.н.з. НОМЕР_2 , що стало причиною ДТП є хибними та безпідставними, оскільки встановити технічну можливість зупинки чи можливість надання переваги в русі, чи з`їзду водія ОСОБА_2 , неможливо без проведення автотехнічного експертного дослідження з метою визначення механізму ДТП та причин їх виникнення. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2023 року слід задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови.
Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.
Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.
Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд враховує, що потерпілий та його адвокат не приймали участі при розгляді справи судом першої інстанції 21 грудня 2023 року, а матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних доказів їх повідомлення про такий розгляд. Про наявність оскарженої постанови адвокат Лисий О.В. отримав 29 грудня 2023 року, після чого вже 02 січня 2024 року подано апеляційну скаргу, що свідчить про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження та про достатність підстав для його поновлення.
Враховуючи зазначені вище обставини, строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений з поважних причин, а тому на підставі ст.289 КУпАП він підлягає поновленню.
Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд вважає висновки суду, викладені у постанові є обґрунтованими, вони базуються на повному з`ясовані та правильно встановлених фактичних обставинах справи.
Згідно зі статтею 251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Предметом будь-якої дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) є життя і здоров`я учасників дорожнього руху, транспортні засоби та інші споруди шляхів, які пошкоджені в процесі ДТП, та діяння водіїв й інших учасників дорожнього руху, що привели до ДТП.
Родовим об`єктом адміністративно-правового регулювання у сфері ДТП є суспільні відносини, які посягають на безпеку дорожнього руху, об`єктивна сторона яких передбачає обов`язкове настання наслідків.
Відповідно до пункту 12.1.ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Пунктом 13.3. ПДР України визначено, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
У відповідності до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:
-безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах;
-безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру;
-безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху;
-дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.
Згідно з пунктом 1.4 Загальних положень ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці правила. Так будь яке відхилення від вимог ПДР України може призвести до порушення встановленого порядку руху дорогами України та створення аварійної ситуації.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №040503, 02 грудня 2023 року о 10:05 год по вул. М. Литвиненко-Вольгемут, 40 в м. Вінниця водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «VW Jetta», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався інтервалу, не врахував погодні умови та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Ford S-Max», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , автомобіль якого, внаслідок інертного руху здійснив зіткнення задньою частиною транспортного засобу з перешкодою - гаражним приміщенням. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. 
ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.3 «б», п. 12.1, п. 13.3 Правил дорожнього руху.
Закриваючи провадження в справі відносно ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що водій ОСОБА_1 рухався прямо по вулиці, яка є досить вузькою, в той час як інший водій - ОСОБА_2 мав можливість пропустити автомобіль ОСОБА_1 . Однак, він цього не зробив, неправильно оцінив дорожню обстановку та допустив зіткнення. Тому, саме неправомірні дії водія автомобіля марки «Ford S-Max» і стали причиною ДТП.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність в діях водія  ОСОБА_3  складу адміністративного правопорушення, оскільки адміністративні матеріали не містять даних на спростування таких висновків. 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до ч. 1 ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.
Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 17 січня 2024 року клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Лисого О.В. про призначення судової автотехнічної експертизи задоволено. Призначено по справі судову - автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експертизи поставлено ряд питань (шість). Попереджені експерти про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384 та 385 Кримінального кодексу України. Зупинено апеляційне провадження у даній справі, до надходження висновку судової автотехнічної експертизи.
Проте, як вбачається з матеріалів справи 18 квітня 2024 року Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз до апеляційного суду було повернуто матеріалами адміністративної справи №127/38533/23, оскільки оплата експертизи не була проведена, тому постанова суду про призначення експертизи у даній справі залишена без виконання.
Таким чином, судова автотехнічна експертиза, яка була призначена апеляційним судом за клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Лисого О.В. не була проведена. 
До апеляційного суду адвокат Лисий О.В. подав висновок експертного дослідження від 05 березня 2024 року №ЕД-19/102-24/4091-ІТ, який проведений за заявою адвоката Лисого О.В. від 29 лютого 2024 року.
Відповідно до п. 4.12 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, у вступній частині висновку експерта зазначається попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України.
Разом із тим, експертне дослідження від 05 березня 2024 року складене судовим експертом Діордіцем В.М. не на підставі постанови суду, а на замовлення представника потерпілого адвоката Лисого О.В., та без застереження у висновку про попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України.
Таким чином, не приймаються апеляційним судом висновок експертного дослідження експерта  Діордіци В.М. від 05 березня 2024 року, враховуючи вищевикладене.
Відтак, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 не вбачається порушень правил дорожнього руху, які є в причинно наслідковому зв`язку з настанням ДТП, а отже його вина у порушенні ПДР України відсутня так як і склад адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП.
В той же час, доводи апеляційної не ставлять під сумнів правильність висновків суду першої інстанції та не підтверджуються матеріалами справи.
У даній справі місцевий суд дійшов вірного висновку про недоведеність матеріалами справи інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП України, оскільки у відповідності до вимог статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, у зв`язку з чим справа підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, а саме за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП.
Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.
Відповідно до пункту 1 частини восьмої статті 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Враховуючи викладене та беручи до уваги, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 294, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Клопотання  ОСОБА_2 та його адвоката Лисого Олександра Васильовича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 та його адвоката Лисого Олександра Васильовича залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2023 року залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                                  В. В. Сопрун