ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6165/24 Справа № 201/2091/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Батманова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 року                                                                м. Дніпро
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - Максюти Ж.І.
суддів - Космачевської Т.В., Халаджи О.В.
за участю секретаря - Ніколиної А.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 — адвоката Фурман Вікторії Олегівни на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, - 

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.
В позовній заяві, позивач посилався на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2020 року з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 06.03.2020. На сьогоднішній день у позивача змінився сімейний стан – від повторного шлюбу, народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Просив ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/6 частини від усіх його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Фурманова В.О. посилаючись на те, що судом першої інстанції було не в повному обсязі досліджені всі обставини справи, що призвело до ухвалення незаконного та несправедливо рішення, тому просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що сімейний стан позивача змінився, що є самостійною та альтернативною підставою для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду, відповідно до ст.192 СК України. Крім того, найближчі 3 роки його дружина не буде отримувати доходи. Також, зазначає, що майновий стан позивача погіршився у зв`язку з тим, що тепер на його утримання перебуватиме ще одна дитина та частина витрат родини, яка покривалася за рахунок дружини позивача, тепер має забезпечуватися повністю позивачем. До того ж, позивач регулярно допомагає своїй непрацездатній бабусі та оплачує комунальні послуги в її помешканні, тому позивач просить суд зменшити розмір аліментів до 1/6 частини заробітку (доходів), що при його заробітній платі становитиме - 15 833 грн. щомісячно. Такий розмір аліментів буде більш ніж достатнім для виконання рівного батьківського обов`язку щодо утримання дитини.
Зазначає, що в оскаржуваному рішенні суду взагалі не наведено оцінки аргументам, які були наведені стороною позивача в позовній заяві та у відповіді на відзив. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня
2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2020 з позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 06.03.2020 року.
Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки він утворив нову сім`ю та вже від цього шлюбув нього теж ІНФОРМАЦІЯ_3  у позивача народився син -  ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_1 .
В цьому випадку саме позивач, звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, повинен довести обставини, які мають істотне значення, та є для нього перешкодою для сплати аліментів у встановленому раніше розмірі.
Окрім факту народження нової дитини, платник аліментів повинен також довести суду і надати відповідні докази на підтвердження того, що тепер його матеріальний стан погіршився.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів суттєвої зміни його матеріального стану, які не дозволяють йому сплачувати аліменти на сина у розмірі, який встановлений рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2020 року.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про  відсутність підстав для задоволення позову, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а сама по собі зміна його сімейного стану - народження дитини від іншого шлюбу,  за вищевикладених обставин не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.
Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року справа № 715/2073/20.
Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.
Аналогічні за змістом висновки неодноразово викладалися в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 (провадження №61-9460св20) та від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20 (провадження №61-1031св21).
Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись статтями 367, 374, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  — адвоката Фурман Вікторії Олегівни - залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: