13.06.24
23-з/812/37/24
Єдиний унікальний номер судової справи 485/201/24 
Номер провадження 23-з/812/37/24                                Головуючий у місцевому суді: Соловйов О.В.
Категорія: ч.1.ст.130 КУпАП                                 Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року Миколаївський апеляційний суд у складі судді Серебрякової Т.В., розглянувши заяву захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Михайленка Олександра Васильовича про відвід судді Миколаївського апеляційного суду Ямкової Оксани Олександрівни від участі у розгляді апеляційної скарги захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Михайленка Олександра Васильовича на постанову судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 09 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 травня 2024 року матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, передано для розгляду судді Ямковій О.О.
Розгляд справи призначено на 13 червня 2024 року о 10:15 год.
13 червня 2024 року у судовому засіданні, адвокат Михайленко О.В. заявив відвід судді Ямковій О.О.
Заява обґрунтована тим, що підчас розгляду справи ним було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем та з об`єктивних причин позбавлений можливості особисто приймати участь у розгляді справи, на підтвердження чого були надані відповідні документи. 
Між тим, суддя Ямкова О.О. відмовила у задоволені вказаного клопотання, чим порушила право ОСОБА_1 щодо особистої участі в судовому засіданні.
Вказане викликає у захисника сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 червня 2024 року заяву захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 - адвоката Михайленка О.В. про відвід судді Ямкової О.О. розподілено головуючій судді Серебряковій Т.В.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в заяві про відвід судді Ямкової О.О., слід дійти висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.
Згідно вимог ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим кодексом та іншими законами України.
У відповідності до ч.1 ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.
       Згідно ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.
       Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді. 
       Оскільки питання відводу чи самовідводу судді не врегульовано нормами КУпАП, то з метою додержання принципу законності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії права, найбільш близької галузі права.
При цьому слід врахувати роз`яснення, яке міститься в п. 4 рішення №34 Ради суддів України від 08 червня 2017 року про те, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету стягнення у виді штрафу, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року), суд приходить до висновку, що заяву про відвід слід вирішувати за аналогією закону, а саме з урахуванням положень Кримінального процесуального кодексу України як найбільш близької галузі права. 
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, №33949/02, §49-52, від 09 листопада 2006 року).
Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
Оскільки питання відводу чи самовідводу судді не врегульовано нормами КУпАП, то з метою додержання принципу законності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії права, найбільш близької галузі права - кримінального-процесуального права, а саме ст.75 КПК України, та керуванні нею при вирішенні питання про відвід чи самовідвід судді.
За змістом цієї норми суддя не може брати участь у провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
При цьому, учасники справи не повинні, з метою затягування часу розгляду справи (спровокованої тяганини), або уникнення цивільної чи адміністративної відповідальності, зловживати процесуальними правами, зокрема, системно заявляти клопотання по справі та відводи.
Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, §48).
Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).
Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.
Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або, що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.
Відповідно до ст.80 КПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим. Тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні.
Аналіз змісту заяви захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 - адвоката Михайленка О.В. про відвід судді Ямкової О.О. свідчить про те, що підставою недовіри суду захисник фактично зазначає незгоду з процесуальним рішеннями судді, а саме відмовою у задоволені клопотання про зупинення провадження у справі.
Між тим, незгода заявника із процесуальними рішеннями судді сама по собі не є безумовною підставою для його відводу. 
Крім того, сама по собі відмова у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі не є переконливим свідченням упередженості судді, а незгода учасника процесу з процесуальними діями судді повинна вирішуватися у передбаченому процесуальним законом порядку, а не шляхом заявлення відводу судді.
З урахуванням викладеного, надавши оцінку доводам заявника щодо мотивів відводу, та з`ясувавши процесуальні аспекти розгляду справи, заявлений відвід судді Ямкової О.О., є безпідставним, оскільки ґрунтується на особистих суб`єктивних припущеннях особи, яка подала заяву про відвід, та пов`язаний з незгодою з процесуальними діями судді при вирішенні справи.
Таким чином, захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокатом Михайленком О.В. не наведено будь-яких, передбачених законом обставин та доказів, які б свідчили про необ`єктивність та упередженість судді Ямкової О.О.
Обставини, які виключають участь судді у подальшому розгляді справи повинні ґрунтуватися на об`єктивних даних, які викликають сумніви в його упередженості, таких обставин із заявленого клопотання не вбачається, відтак заява про відвід задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 8 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити в задоволенні заяви захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Михайленка Олександра Васильовича про відвід судді Миколаївського апеляційного суду Ямкової Оксани Олександрівни у справі за його апеляційною скаргою на постанову судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 09 травня 2024 року. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                                                        Т.В. Серебрякова