ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" травня 2024 р.           Справа№ 927/1638/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Андрієнка  В.В.
суддів:            Буравльова  С.І. 
          Шапрана  В.В. 
 
розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях
на рішення Господарського суду Чернігівської області від 31.01.2024 (повний текст рішення складено та підписано 31.01.2024)
у справі №927/1638/23 (суддя Сидоренко А.С.)          
за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях 
до Фізичної особи - підприємця Конопка Олега Володимировича 
про стягнення 34  765 грн 14 коп. 
УСТАНОВИВ:

06 грудня 2023 року через систему "Електронний суд" до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях до фізичної особи - підприємця Конопка Олега Володимировича про стягнення 8 730,84 грн заборгованості по орендній платі згідно Договору оренди № 78-19 нерухомого майна, що належить до державної власності, від 18.11.2019, 448,16 грн пені за неналежне виконання зобов`язання по внесенню орендної плати, а також нарахованої в порядку ст. 785 Цивільного кодексу України неустойки в розмірі 25 586,14 грн за невиконання зобов`язання по поверненню орендованого майна.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по внесенню орендної плати та поверненню орендованого майна.
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 31.01.2024 у справі №927/1638/23 позов задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи - підприємця Конопка Олега Володимировича на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях до державного бюджету України 8 730,84 грн заборгованості та 474,94 грн пені. В решті позову відмовлено. Стягнуто з фізичної особи - підприємця Конопка Олега Володимировича на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях 710,32 грн судового збору.
Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що розмір заборгованості відповідача з орендної плати за договором у розмірі 8730,84 грн підтверджений матеріалами справи. Також суд зазначав, що матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобов`язання по сплаті орендної плати, а тому з нього підлягає стягненню пеня в сумі 448,16 грн. Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення неустойки на підставі ст. 785 Цивільного кодексу України, суд відмовив у задоволенні заявлених вимог з підстав, що відповідно до п. 10.1 Договору оренди, він діяв до 17.10.2022 включно, а тому нарахування неустойки за невиконання наймачем обов`язку щодо негайного повернення речі за період з 29.01.2022 по 29.09.2022 є безпідставним і позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. 
Не погодившись з прийнятим рішенням, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях подало апеляційну скаргу, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження у справі №927/1638/23; скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 31.01.2024 у справі №927/1638/23 в частині відмови стягнення неустойки з ФОП Конопка Олега Володимировича на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях в сумі 25 586,14 грн та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях до фізичної особи - підприємця Конопка Олега Володимировича задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначав, що Регіональне відділення не погоджується з судовим рішенням в частині відмови стягнення неустойки за спірним договором оренди у зв`язку з тим, що суд вважає помилковим твердження позивача, що договір оренди № 78-19 від 18.11.2019 вважається припиненим.
Позивач також зазначав, що відповідно до п. 10.7. Договору сторони погоджуються, що цей Договір буде достроково розірвано на вимогу Орендодавця, якщо Орендар не сплачує орендну плату протягом трьох місяців підряд. Тобто, сторони погодили дострокове розірвання договору оренди на вимогу орендодавця, якщо Орендар не сплачує орендну плату протягом трьох місяців підряд, на що суд першої інстанції не звернув увагу. Крім того позивач зазначав, що 14.01.2022 Регіональне відділення листом № 50-04.03-0057 направило ФОП Конопко О.В. повідомлення про відмову від договору оренди № 78-19 від 18.11.2019 (рекомендоване відправлення № 1400053689746). Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення № 1400053689746 вказаний лист відмова був вручений 18.01.2022 особисто Конопку О.В. Пунктом 10.10. Договору установлено, що у разі припинення або розірвання Договору майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Балансоутримувачу. Майно вважається повернутим з моменту підписання сторонами акта приймання_передачі (пункт 10.11. Договору). Таким чином, спростовується твердження суду першої інстанції, що договір оренди № 78-19 від 18.11.2019 не припинив свою дію після отримання орендарем повідомлення про відмову від договору оренди, оскільки договір оренди вважається припиненим з 24.01.2022 (з вирахуванням 3 днів на повернення майна), що підтверджується матеріалами справи.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2024 апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях у справі №927/1638/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Буравльов С.І., Шапран В.В.
Апеляційна скарга Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду (через електронний суд).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 витребувано   з Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/1638/23. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях на рішення Господарського суду Чернігівської області від 31.01.2024 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №927/1638/23.
22.02.2024 на адресу суду надійшли матеріали справи №927/1638/23.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2024 апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях на рішення Господарського суду Чернігівської області від 31.01.2024 у справі №927/1638/23 залишено без руху, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині, а саме несплату судового збору у розмірі 4    026,00 грн.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях на рішення Господарського суду Чернігівської області від 31.01.2024 у справі №927/1638/23. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). Установлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу упродовж 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
Відповідач відзиву на апеляційну скаргу до суду не направив, отже суд переглядає рішення суду першої інстанції за наявними матеріалами справи. 
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.     В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. Колегія суддів зазначає, що позивач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови стягнення неустойки з ФОП Конопка Олега Володимировича на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях в сумі 25 586,14 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Ураховуючи вищенаведене, вимоги апеляційної скарги та відсутність відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, про перегляд рішення суду першої інстанції в частині в частині відмови стягнення неустойки з ФОП Конопка Олега Володимировича на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях в сумі 25 586,14 грн.
Як убачається із матеріалів справи, 18 листопада 2019 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (орендодавець) та фізичною особою - підприємцем Конопком О.В. (орендар) було укладено договір оренди № 78-19 нерухомого майна, що належить до державної власності (далі - Договір), відповідно до умов якого  орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування без права передачі у суборенду та приватизації державне нерухоме майно - нежитлові приміщення магазину № 11, площею 53,1 м2, що знаходиться за адресою: вул. Громадська, 62-а, м. Чернігів, та перебуває на балансі Державного підприємства "Торговий дім "Сіверщина" (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 31.08.2019 і становить за незалежною оцінкою 234 455,75 грн.   
Пунктом 1.2 договору визначено, що майно передається в оренду для здійснення торгівлі продовольчими товарами без підакцизної групи. 
Згідно з п. 2.1 Договору, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акту приймання-передачі майна.  
Пунктами 3.1.-3.3. Договору сторони погодили, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - жовтень 2019 р. 1580,23 грн.
Розмір орендної плати за перший місяць оренди листопад 2019 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за листопад 2019 року.
Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. 
Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики.
Згідно розрахунку орендної плати за базовий місяць оренди нерухомого майна, що перебуває на балансі Державного підприємства "Торговий дім "Сіверщина" базовий розмір орендної плати за місяць розрахунку жовтень 2019 року становить 1580,23 грн без ПДВ. 70% до державного бюджету в сумі 1106,16 грн, та 30% балансоутримувачу - 474,07 грн.
Відповідно до пункту 5.3. Договору орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу.
У відповідності до п.3.6. Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.
Згідно п. 3.7 Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, перерахування орендної плати.
Відповідно до п. 10.1 Договору він укладений на 2 роки 11 місяців, строк діє з 18.11.2019 до 17 жовтня 2022 року.
Відповідно до п. 10.7. Договору сторони погоджуються, що цей Договір буде достроково розірвано на вимогу Орендодавця, якщо Орендар не сплачує орендну плату протягом трьох місяців підряд. 
Пунктом 10.10. Договору установлено, що в разі припинення або розірвання Договору майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Балансоутримувачу. 
Майно вважається повернутим з моменту підписання сторонами акту приймання- передачі (пункт 10.11. Договору).
Відповідно до п. 10.12. якщо Орендар не виконує обов`язку щодо повернення Майна, Орендодавець має право вимагати від Орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування Майном за весь час прострочення.
Факт передачі в оренду майна підтверджується Актом приймання-передачі від 18.11.2019, підписаним сторонами. В цьому акті вказано, що стан майна на момент укладення договору визначений в акті обстеження від 15.11.2019 і за узгодженим висновком орендаря та балансоутримувача потребує здійснення поточного ремонту. В акті обстеження від 15.11.2019 також вказано, що стеля, стіни та підлога потребують поточного ремонту. Однак, за висновком комісії, підписаним в т.ч. і відповідачем, майно, що передається в оренду перебуває у задовільному стані та може використовуватись за призначенням (а.с. 145).  
14.01.2022 Регіональне відділення листом № 50-04.03-0057 направило ФОП Конопку О.В. повідомлення про відмову від договору оренди № 78-19 від 18.11.2019 (рекомендоване відправлення № 1400053689746). Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення № 1400053689746 вказаний лист був вручений 18.01.2022 особисто Конопку О.В. 
10.02.2022 позивачем було направлено відповідачу лист №50-0403-22283 від 09.02.2022 щодо повернення майна, в якому він вимагав терміново повернути державне майно балансоутримувачу за актом приймання-передачі, перерахувавши суму заборгованості по орендній платі. До вказаного листа було додано проект акту приймання-передачі майна з оренди. Вказаний лист отриманий відповідачем 13.05.2022 згідно повідомлення про вручення поштового відправлення №1400054011824.
Листом №50-0403-747 від 06.09.2022 позивач повідомив відповідача про огляд 09.09.2022 об`єктів оренди з метою перевірки фактичного звільнення державного майна 
Актом огляду державного нерухомого майна від 30.09.2022 установлено, що об`єкт оренди - державне нерухоме майно - нежитлові приміщення магазину площею 53,1 м2, розташоване за адресою: вул. Громадська, 62-А, м. Чернігів, орендарем ФОП Конопком О.В. не використовується, майно орендаря в приміщенні відсутнє, діяльність, визначена умовами договору оренди не здійснюється, представники орендаря на об`єкті оренди - відсутні.
Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач в установлений строк не повернув об`єкт оренди на підставі акту приймання - передачі. Останній раз вносив орендну плату до державного бюджету 05.08.2021. Сума заборгованості по орендній платі складає 8730,84 грн.  У зв`язку з несплатою орендної плати понад три місяці підряд, відповідно до ст. 782 ЦК України, Регіональне відділення направило ФОП Конопку О.В. письмову відмову від договору оренди (лист від 14.01.2022 № 50-04.03-0057, який вручено 18.01.2022). Таким чином, позивач вважає договір оренди № 78-19 розірваним з 24.01.2022. Зважаючи, що у присутності представника балансоутримувача (Д. Підстрел) та представників орендодавця (Н. Руденко, Ю. Лобачов) був складений акт огляду державного нерухомого майна від 30.09.2022, яким зафіксовано, що об`єкт оренди - державне нерухоме майно - нежитлові приміщення магазину площею 53,1 м2, розташоване за адресою: вул. Громадська, 62-А, м. Чернігів, орендарем ФОП Конопком О.В. не використовується, майно орендаря в приміщенні відсутнє, діяльність, визначена умовами договору оренди не здійснюється, представники орендаря на об`єкті оренди - відсутні, у Регіонального відділення виникло право стягнення неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування Майном за весь час прострочення.
За доводами позивача, викладеними у позові, за час дії Договору, за відповідачем перед державним бюджетом обліковується заборгованість з орендної плати у розмірі 8 730,84 грн, що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком. 
Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 474,94 грн пені згідно п. 3.7 договору та 25586,14 грн неустойки згідно ч.2 ст.785 ЦК України за період з 28.01.2022 по 29.0.2022.
Укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором оренди (найму) за яким, відповідно до ч. 1    ст. 283 Господарського кодексу України, одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.
До відносин оренди застосовуються відповідні положення    Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України). 
За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк (ст. 759 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з    наймача     справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. 
Згідно ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.
В силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння    відмова     від    зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не установлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.
За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Порушенням зобов`язання відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).  
Матеріалами справи підтверджений факт укладення сторонами у справі Договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності № 78-19 від 18.11.2019, а також факт передачі позивачем за актом приймання - передачі від 18.11.2019 відповідачу визначеного вказаним договором майна.  
Відповідно до ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та п. 5.3 договору оренди, орендар зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату. 
Згідно розрахунку, складеного позивачем, відповідач з 06.08.2021 не сплачує орендну плату до державного бюджету.  
Розмір заборгованості відповідача з орендної плати за договором у розмірі 8730,84 грн підтверджений матеріалами справи. Суми оплат орендної плати по договору № 78-19, які визначені у квитанціях, копії яких додані відповідачем до матеріалів справи, збігаються з сумами оплат, зазначеними позивачем у відповідному розрахунку заборгованості. 
При цьому, квитанції про сплату орендної плати по іншим договорам оренди нерухомого майна № 77-19 та № 79-19, укладеним між сторонами, не є належними доказами виконання відповідачем своїх зобов`язань по Договору № 78-19, а тому не можуть бути взяті судом до уваги.
За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача 8730,84 грн заборгованості з    орендної плати є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. 
Згідно ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. 
У відповідності зі ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
На підставі умов Договору (п. 3.7), позивач, за неналежне виконання відповідачем зобов`язання по сплаті орендної плати, нарахував пеню в сумі 448,16 грн за період з 16.12.2019 по 24.01.2022. Матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобов`язання по сплаті орендної плати, а тому з нього підлягає стягненню пеня в сумі 448,16 грн. 
Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення неустойки на підставі ст. 785 Цивільного кодексу України, у задоволенні яких відмовив суд першої інстанції, і які відповідно оскаржує позивач, колегія суддів зазначає наступне.
Так, відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.
Неустойка за частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України має спеціальний правовий режим, який обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди є майновим і виникає після закінчення дії Договору. Наймодавець (орендодавець) у цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші ефективні засоби впливу задля виконання відповідного зобов`язання, окрім як використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном.
Неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, є самостійною формою майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, яка застосовується у разі (після) припинення Договору - якщо наймач не виконує обов`язку щодо негайного повернення речі, і є належним способом захисту прав та інтересів орендодавця після припинення Договору, коли користування майном стає неправомірним. Для притягнення орендаря, що порушив зобов`язання, до зазначеної відповідальності необхідна наявність вини (умислу або необережності) відповідно до вимог статті 614 Цивільного кодексу України.
Об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто, господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.  
З урахуванням того, що орендоване майно є державною власністю, до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, застосовуються положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 № 2269-XII (надалі - Закон від 10.04.1992 № 2269-XII), який був чинний на момент укладення Договору оренди і є спеціальним законодавчим актом у сфері регулювання відносин, пов`язаних з передачею державного та комунального майна в оренду.
Згідно з ч. 1    ст. 2 Закону від 10.04.1992 № 2269-XII,    орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. 
Умови договору оренди є чинними на весь строк дії договору і у випадках, коли після його укладення (приведення у відповідність з цим Законом) законодавством встановлено правила, які погіршують становище орендаря (ч. 4    ст. 10 Закону від 10.04.1992 № 2269-XII).
У відповідності з ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 291 Господарського кодексу України та ч. 1 - 3 ст. 26 Закону від 10.04.1992 № 2269-XII, одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено. Договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.
Таким чином, ані чинним законодавством, ані умовами укладеного між сторонами договору оренди, орендодавцю не надано права на односторонню відмову від договору оренди у випадку несплати орендарем орендної плати, а тому суд вважає помилковим твердження позивача, що договір оренди № 78-19 від 18.11.2019 вважається припиненим з 24.01.2022.
Посилання позивача/апелянта на положення ч. 1 ст. 782 Цивільного кодексу України суд відхиляє, адже в даному випадку відповідно до ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України, підлягають застосуванню особливості, передбачені ч. 1 ст. 291 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 26 Закону від 10.04.1992 № 2269-XII.  
Відповідно до п. 10.1 Договору оренди, він діяв до 17.10.2022 включно, а тому нарахування неустойки за невиконання наймачем обов`язку щодо негайного повернення речі за період з 29.01.2022 по 29.09.2022 є безпідставним і позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. 
Щодо доводів Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, наведених у апеляційній скарзі, про невмотивованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, слід зазначити наступне.
Європейський суд з прав людини у справах "Руїс Торіха проти Іспанії", "Суомінен проти Фінляндії", "Гірвісаарі проти Фінляндії" неодноразово наголошував на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.
Зміст оскаржуваного судового рішення містить підстави та нормативне обґрунтування, з яких виходив суд, дійшовши висновків про часткове задоволення позову, тому твердження скаржника про їх невмотивованість є безпідставними. 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду Чернігівської області від 31.01.2024 у справі №927/1638/23 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні. 
На строк виготовлення повного тексту постанови вплинуло перебування суддів Буравльова С.І. та Шапрана В.В. у щорічній відпустці з 06.05.2024 по 19.05.2024.
Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях на рішення Господарського суду Чернігівської області від 31.01.2024 у справі №927/1638/23  залишити без задоволення.
2. Рішення  Господарського суду Чернігівської області від 31.01.2024 у справі №927/1638/23 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору покласти на апелянта.
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            В.В. Андрієнко 

Судді                                                                                С.І. Буравльов

                                                                                В.В. Шапран