ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/923/24 Справа № 932/2459/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:
судді-доповідача Космачевської Т.В., 
суддів: Максюти Ж.І., Халаджи О.В.,
розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2023 року в цивільній справі номер 932/2459/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернулось ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 27.09.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 був укладений договір №014/0144/82/0161442 про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування, відповідно до якого ОСОБА_1 надано кредит у сумі 27972,49 грн строком на 24 місяці. В порушення умов договору відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 90613,96 грн, з яких 15575,26 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12862,35 грн - заборгованість за відсотками, 62176,35 грн - заборгованість за пенею. Відповідно до договору факторингу, який укладено 28.09.2020 року між АТ «Райффвйзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
Позивач просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №014/0144/82/0161442 в розмірі 90613,96 грн, а також понесені судові витрати.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2023 року в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовлено.
Із вказаним рішенням не погодився позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», подав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.08.2023 року про відмову у задоволені позову ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/0144/82/0161442 від 27.09.2017 року у справі №932/2459/23 та прийняти постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.
Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, с необґрунтованим з огляду на неповноту з`ясування судом обставин, які мають значення для справи
27.09.2017 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» тa ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №014/0144/82/0161442. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами договору. 
На підтвердження наявності у відповідача заборгованості представником позивача до позовної заяви долучено копію договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0144/82/0161442 від 27.09.2017 року; копію заяви-анкети для отримання кредиту «Кредит готівкою»; копію додатка №1 до договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0144/82/0161442 від 27.09.2017 року графік погашення кредитної заборгованості та сплати страхових платежів, а також копію виписок по рахунку до договору №014/0144/82/0161442 від 27.09.2017 року та копію розрахунку заборгованості за договором №014/0144/82/0161442 від 27.09.2017 року.
Відповідно до позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №554/4300/16-ц банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. 
Наданий позивачем розрахунок заборгованості містить усі необхідні відомості для того, аби ідентифікувати його як такий, що підтверджує суму боргу саме по цьому кредитному договору, адже містить відомості про позичальника, номер і дату кредитного договору.
Позивачем було надано належні докази на підтвердження заборгованості відповідача.
Щодо строків позовної давності, зазначає, що відповідно до п. 10.6 Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0144/82/0161442 від 27.09.2017 року до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у сімдесят років.
Від відповідача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Казанцев С.В., надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив, залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.08.2023 року у справі №932/2459/23 – залишити без змін.
Позивачу було відмовлено, оскільки ним не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а саме: надання відповідачу кредиту, наявності заборгованості відповідача перед Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та сум загальної заборгованості за кредитним договором №014/0144/82/0161442 від 27 вересня 2017 року.
Відповідно до кредитного договору, позивач надає кредитні кошти готівкою. Однак, позивач не надав суду жодного первинного документу, який би підтверджував отримання кредитних коштів відповідачем, що свідчить про недоведеність позовних вимог, що є процесуальним обов`язком відповідача (статті 12, 13, 81 ЦПК України). Тому, такі вимоги не можуть бути задоволені судом.
Позивач, звертаючись з даним позовом до суду, повинен був отримати від первинного кредитора первинні документи, які підтверджують розмір заборгованості по кредитному договору.
Позивач в апеляційній скарзі наполягає на тому, що надана банківська виписка від 26.05.2022 року є належним доказом на підтвердження видачі кредиту. На підтвердження даної позиції позивач наводить висновки Верховного Суду у справі №554/4300/16-ц, де зазначається, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку. Проте, у справі №554/4300/16-ц кредитні кошти видавалися шляхом встановлення кредитного ліміту на банківську картку, відтак виписка дійсно показувала рух кредитних коштів (коли боржник користувався кредитними коштами, у якій сумі і т.д.). У справі ж, що розглядається, кредитні кошти були видані готівкою. І дана виписка не відображає фактичний рух кредитних коштів.
Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю – доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 27.09.2017 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву-анкету для отримання кредиту «Кредит готівкою» (а.с. 10-10зв).
Також, в цей день ОСОБА_1 підписав умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту по продукту «Кредит готівкою», з яких вбачається, що сума кредиту становить 27972,49 грн, строк кредиту – 24 місяці, процентна ставка, річних – 49,9%; пеня - 1% за кожен день прострочення (а.с. 11).
27.09.2017 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» та ОСОБА_1 підписали договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0144/82/161442. Відповідно до положень договору сума кредиту становить 27972,49 грн, дата надання кредиту - 27.09.2017 року, строк кредиту – 24 місяці з дати надання кредиту, процентна ставка, річних – 49,90%; пеня - 1% за кожен день прострочення (а.с. 5-9).
На підтвердження суми заборгованості надано виписку по кредитному договору №014/0144/82/161442, укладеному зі ОСОБА_1 , за період з 27.09.2017 року по 28.09.2020 року (а.с. 12-18зв).
З розрахунку заборгованості за кредитним договором №014/0144/82/161442 вбачається, що станом на 28.09.2020 року заборгованість ОСОБА_1 становить 62279,58 грн, з них 15575,26 грн – заборгованість за кредитом, 12862,35 грн – заборгованість за процентами, 33841,97 грн заборгованість за пенею (а.с. 19-20).
28.09.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача, зокрема, за вказаним кредитним договором (а.с. 24-30).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог.
Проте, з вказаними висновками суду першої інстанції не можна погодитись в повній мірі, виходячи з наступного.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Судом встановлено, що 27.09.2017 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» та ОСОБА_1 підписали договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0144/82/161442. Відповідно до положень договору сума кредиту становить 27972,49 грн (п. 1.1.1.), дата надання кредиту - 27.09.2017 року (п. 1.1.3), строк кредиту – 24 місяці з дати надання кредиту (п. 1.1.6), процентна ставка фіксована: на період з 27 вересня 2017 року по 27 жовтня 2017 року – 17,7% річних з 28 жовтня 2017 року – 49,90% (п. 1.1.8); пеня - 1% за кожен день прострочення (п. 10.3).
28.09.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача, зокрема, за вказаним кредитним договором.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором №014/0144/82/161442 вбачається, що станом на 28.09.2020 року заборгованість ОСОБА_1 складає 62279,58 грн, з них 15575,26 грн – заборгованість за кредитом, 12862,35 грн – заборгованість за процентами, 33841,97 грн заборгованість за пенею.
На підтвердження укладення кредитного договору надано виписку за кредитним договором №014/0144/82/161442, укладеним зі ОСОБА_1 за період з 27.09.2017 року по 28.09.2020 року. 
Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.
Відповідно до п. 63 вказаного вище Положення виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: назву документа (форми); дату складання; найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.
Тому виписка по рахунку ОСОБА_1 в сукупності з укладеним кредитним договором з додатками до нього підтверджує факт отримання ним у кредит коштів за договором від 27.09.2017 року №014/0144/82/161442.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором.
Відповідачем не надано суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», не доведено відсутність заборгованості.
Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» про стягнення заборгованості кредитом за договором від 27.09.2017 року №014/0144/82/161442 розмірі 15575,26 грн є обґрунтованими.
Щодо вимог про стягнення відсотків, апеляційний суд, виходить з наступного.
Судом встановлено, що з розрахунку заборгованості за кредитним договором №014/0144/82/161442 вбачається, що станом на 28.09.2020 року заборгованість ОСОБА_1 , зокрема, за відсотками складає 12862,35 грн.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 дійшла висновку, що відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Перевіряючи наявний у матеріалах справи розрахунок, апеляційним судом встановлено, що відсотки нараховувалися в тому числі й після 27.09.2019 року, тобто після спливу визначених у пункті 1.1.6 договору 24 місяців строку кредиту, отже, вимоги про стягнення відсотків нарахованих після 27.09.2019 року є необґрунтованими. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що сума відсотків, що підлягають стягненню з відповідача, є обґрунтованою в розмірі 5063,47 грн.
Щодо стягнення пені, апеляційний суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно із статтями 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись у встановлений строк.
У частині першій статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що за кредитним договором №014/0144/82/161442 станом на 28.09.2020 року мається заборгованість за пенею ОСОБА_1 су розмірі 33841,97 грн.
Позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення пені в розмірі 62279,58 грн.
Проте, наданий розрахунок не містить детального обґрунтування обчислення розміру суми нарахованої пені, тому, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість такої позовної вимоги.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.
Виходячи з наведеного вище та обставин справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, не виконав вимоги ст. 263 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості.
Відтак, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції – підлягає скасуванню з ухваленням судового рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки за подання позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн (а.с. 4), позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому понесені судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 в сумі 611,32 грн.
Крім того, відповідно до пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Враховуючи, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» підлягає частковому задоволенню, за подання апеляційної скарги ним сплачено судовий збір в розмір 4026,00 грн (а.с. 106, 107), тому з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 916,98 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» задовольнити частково.
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2023 року – скасувати.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236) заборгованість за кредитним договором №014/0144/82/161442 від 27 вересня 2017 року у сумі 20638,73 грн, яка складається з суми заборгованості за кредитом у розмірі 15575,26 грн, та суми заборгованості за процентами у розмірі 5063,47 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 611,32 грн та апеляційної скарги в розмірі 916,98 грн, а всього 1528,30 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: