ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" березня 2024 р.       м. Львів   Справа №914/2373/23
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді                                                                                І.Б. Малех
суддів                                                                                                    О.С. Скрипчук
          Б.Д. Плотніцький
секретар судового засідання          Залуцький Д.Т.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , б/н від 14.12.2023 (вх. № апеляційного суду 01-05/3838/23 від 19.12.2023) 
на рішення Господарського суду Львівської області від 28 листопада 2023 року (суддя Козак І.Б., повний текст рішення складено 29.11.2023, м. Львів)
у справі №914/2373/23
за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку “УКРГАЗБАНК”, м. Київ
до відповідача-1: Приватного підприємства “Агроінвестгрупа”, м. Львів,
до відповідача-2: ОСОБА_1 , м. Кропивницький
про стягнення заборгованості 1 828 142,35 грн.
а участю представників учасників процесу:
від позивача: Домальчук Р.В. – представник (самопредставництво; витяг з ЄДРФОП та ГФ); 
від відповідача 1 : не з`явились; 
від відповідача 2: не з`явились; 
ВСТАНОВИВ:
04.08.2023 на розгляд Господарського суду Львівської області поступила позовна заява Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку “УКРГАЗБАНК” до відповідачів Приватного підприємства “Агроінвестгрупа” та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 1 828 142,35 грн.
Дані позовні вимоги мотивовано тим, що 09.05.2022 ПАТ АБ «Укргазбанк» та ПП «Агроінвестгрупа» уклали договір №732/2022/ВолОД-МСБ-К про приєднання до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого, середнього та корпоративного бізнесу за програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «Укргазбанк», відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 2  100  000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути ці кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитними коштами у порядку та на умовах , визначених договором. Також 09.05.2022 ПАТ АБ «Укргазбанк» та ПП «Агроінвестгрупа» та ОСОБА_1 укладено договір поруки №732/2022/ВолОД-МСБ-К-П. В подальшому, 16.11.2022 ПАТ АБ «Укргазбанк» та ПП «Агроінвестгрупа» та ОСОБА_1 уклади додаткову угоду №1 до договору поруки №732/2022ВолОД-МСБ-К-П від 09.05.2022, якою виклали в новій редакції пункти 1.1. та 5.1. договору поруки , враховуючи внесення відповідних змін до кредитного договору. Як вказує позивач, враховуючи зазначені умови кредитного договору (зі змінами), позичальник зобов`язався перед банком, зокрема: повернути всю суму кредиту в розмірі 2  100  000,00 грн. у строк по 15.03.2023 та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Позичальник, як вказує позивач, свої зобов`язання перед банком не виконав, чим порушив п.п. 2, 6, 7 договору про приєднання , а також пункти 2.1, 2.6, 2.8, 2.23 розділу 2 правил та підпункти 4.2.2, 4.2.3 п.4.2. розділу 4 Правил. В свою чергу, як вказує позивач, враховуючи умови договору поруки (зі змінами), поручитель поручився перед банком відповідати за виконання позичальником зобов`язань за відповідним кредитним договором, зокрема: за повернення всієї суми кредиту в розмірі 2  100  000,00 грн. у строк по 15.03.2023 та сплату процентів за користування кредитними коштами. Поручитель свої зобов`язання перед банком не виконав, чим порушив п.1.1. договору поруки. 
Отже, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором , який сформовано банком станом на 05.04.2023 (включно) , позивач вказує, що заборгованість по кредиту прострочена становить 1700000,00 грн., заборгованість по процентах прострочена становить 31  263,86 грн., заборгованість по процентах строкова (компенсація ФРП (згідно пунктів 2.21, 2.22, 2.23 розділу 2 Правил)) становить 96878,49 грн. , всього разом загальна заборгованість за кредитним договором становить 1  828  142,35 грн. 
В обґрунтування даних вимог позивач посилається на ст. ст. 11, 16, 509, 525, 526, 610, 611, 612, 615, 626, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 20, 193, 216 Господарського кодексу України.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 28 листопада 2023 року у справі №914/2373/23 позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто солідарно з Приватного підприємства «АГРОІНВЕСТГРУПА» та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» - заборгованість за кредитним договором №732/2022/ВолОД-МСБ-К від 09 травня 2022 в розмірі 1 828 142,35 грн., а саме: заборгованість по кредиту в сумі 1 700 000,00 грн., заборгованість по процентах в сумі 31 263,86 грн., заборгованість по процентах (компенсація ФРП) в сумі 96 878,49 грн.; стягнуто з Приватного підприємства «АГРОІНВЕСТГРУПА» на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» судовий збір у розмірі 13711,07 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» судовий збір у розмірі 13711,07 грн.
Дане рішення мотивоване неналежним виконанням з боку позичальника зобов`язань за кредитним договором та неналежне виконання поручителем зобов`язань за договором поруки, що призвело до порушення майнових прав та інтересів банку, зокрема у неповерненні кредитних коштів у повному розмірі та несплаті процентів у повному розмірі за користування кредитними коштами. Відповідно зроблено висновок, що відповідачі мають відповідати перед позивачем за невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором , як солідарні боржники. З врахуванням того, що відповідачі, в порушення норм Цивільного кодексу України та положень договору не здійснили своєчасне погашення заборгованості у передбачений договором строк, тобто , не виконали свої зобов`язання належним чином, тому відповідно зроблено висновок, щодо солідарного стягнення заборгованості 1828142,35 грн., яка є предметом спору. 
Відповідач 2 – ОСОБА_1 , не погодившись з винесеним рішенням подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що таке прийнято з неповним дослідженням обставин справи.
Скаржник в апеляційній скарзі вказує, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи проте неповно з`ясовано обставини справи , а саме те, що в матеріалах справи відсутні відомості, щодо часткової сплати позичальником коштів за користування кредитом, а також сплати відсотків. В зв`язку з цим вказує, що недослідженим та суперечливим виглядає розрахунок заборгованості, відсотків та штрафних санкцій; при визначенні обсягу зобов`язань сторони поручителя (співвідповідача по справі) не досліджено обставин, а саме, як відбулося порушення зобов`язань перед банком.
Вказує скаржник, що для встановлення обставин, важливо витребувати в бухгалтерії ПП «Агроінвестгрупа» відомості про витрати отриманих коштів або про баланс підприємства. За умови отримання бухгалтерської документації вважає, що можливим стане питання про повернення коштів або про забезпечення виконання зобов`язання в інший спосіб. Не з`ясувавши ці обставини , втрачається можливість укласти мирову угоду між сторонами. 
Відповідно до цього, просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області 28 листопада 2023 року та направити справу №914/2373/23 на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Позивач – ПАТ АБ «Укргазбанк» у відзиві, б/н від 15.01.2024 (вх. № апеляційного суду 01-04/485/24 від 19.01.2024) заперечує доводи апеляційної скарги, а саме з посиланням на вимоги ст. ст. 73, 74, 91 ГПК України зауважує, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, відповідно до ч.4 ст. 74 ГПК України. Зазначає, що відповідачами при розгляді справи судом першої інстанції не було надано жодних доказів на спростування розміру заборгованості за кредитним договором, не долучено таких доказів і до апеляційної скарги. Відповідно до цього вказує, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, вірно застосував положення чинного законодавства , надав вірну оцінку спірним правовідносинам у контексті зазначених норм, у зв`язку із чим висновок, викладений місцевим господарським судом у судовому рішенні, яке переглядається в апеляційному порядку вважає правомірним, а доводи апелянта, зазначені ним в апеляційній скарзі , такими , що фактично зводяться лише до незгоди з судовим рішенням, що не може бути обґрунтованою підставою для його скасування або зміни. Відповідно, рішення Господарського суду Львівської області від 28.11.2023 у справі №914/2373/23 просить  залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення. 
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08 січня 2024 (головуючий суддя Малех І.Б., судді Скрипчук О.С., Плотніцький Б.Д.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , б/н від 14.12.2023 (вх. № апеляційного суду 01-05/3838/23 від 19.12.2023) на рішення Господарського суду Львівської області від 28 листопада 2023 року у справі №914/2373/23. Витребувано матеріали справи №914/2373/23 в Господарського суду Львівської області. 
16.01.2024 в канцелярію суду поступили матеріали справи №914/2373/23. 
В подальшому, ухвалою суду від 22.01.2024 розгляд справи №914/2373/23 призначено в судове засідання на 06 лютого 2024 року о 14 год. 20 хв. 
06.02.2024 розгляд справи відкладено в судове засідання на 05.03.2024, з підстав наведених в ухвалі суду від 06.02.2024. 
05.03.2024 відкладено розгляд справи в судове засідання на 19.03.2024, з підстав наведених в ухвалі від 05.03.2024. 
В судове засідання 19.03.2024 з`явився представник позивача, який заперечив доводи апеляційної скарги з мотивів наведених у відзиві. 
Відповідачі участі уповноважених представників в судове засідання 19 березня 2024 року, не забезпечили, причин неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи ухвалою суду від 05.03.2024, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (ухвала про відкладення від 05.03.2024) до електронних кабінетів таких, що підтверджується довідками які підписані відповідальним працівником суду. При цьому, слід зазначити, що від відповідача 1 ухвали суду повертаються із зазначенням «за закінчення терміну зберігання». 
Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представника позивача, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення Господарського суду Львівської області від 28 листопада 2023 року у справі №914/2373/16 нормам чинного матеріального та процесуального права, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.
Обставини справи. 
09 травня 2022 року ПАТ «Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (Банк) та ПП «АГРОІНВЕСТГРУПА» (позичальник) уклали ДОГОВІР № 732/2022/ВолОД-МСБ-К про приєднання до правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого, середнього та корпоративного бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва «Доступні кредити 5- 7-9 %» в АБ «УКРГАЗБАНК» (Договір про приєднання або Кредитний договір), відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 2 100 000,00 грн, а Позичальник зобов`язався повернути ці кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитними коштами у порядку та на умовах, визначених цим Договором.
09 травня 2022 року ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ПП «АГРОІНВЕСТГРУПА», ОСОБА_1 (поручитель) уклали договір поруки №732/2022/ВолОД-МСБ-К-П, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався перед банком відповідати за виконання позичальником зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, включаючи повернення кредитних коштів та сплату процентів за користування кредитними коштами, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором та відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж обсязі, що і позичальник.
Укладений між банком та позичальником вищезазначений договір про приєднання визначає такі основні умови кредитування, зокрема: - сума кредиту 2 100 000,00 (два мільйона сто тисяч) гривень 00 копійок; - надання кредиту здійснюється з "09  травня 2022 р. по  08  листопада 2022 року» (включно). Позичальник погашає кредит у строки (терміни) та у сумі, які зазначені в графіку погашення кредиту (додаток № 1 до договору про приєднання); - позичальник зобов`язаний сплачувати банку комісії у розмірі та в порядку, визначеному тарифами, які наведені в додатку 2 до договору про приєднання; - цільове використання (мета) кредитних коштів: поповнення обігових коштів; кредитні кошти надаються банком позичальнику на підставі письмової заяви позичальника шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника в національній валюті № ПАЇ23204780000026009924920849, відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК»; - за кредитами, наданими з цільовим призначенням фінансування суб`єктів підприємництва - сільськогосподарських товаровиробників для провадження сільськогосподарської діяльності на період воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення чи скасування в рамках реалізації підпункту 4 пункту 4 порядку за користування кредитом, в меоісах строку кредитування, визначеного п. 2 цього договору про приєднання, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами, з врахуванням встановленого графіку погашення кредиту за договором про приєднання), (строкова заборгованість) у розмірі 0 (нуль)% річних (далі - компенсаційна процентна ставка). При недотриманні позичальником умов програми та/або умов цього договору про приєднання, а також у випадках, передбачених цим договором про приєднання, у розмірі який встановлюється та переглядається банком щоквартально згідно з процедурою, визначеною в розділі 7 правил, та станом на дату цього договору про приєднання складає: суму значення індексу ШКИЗт для національної валюти, станом на попередній банківський день, що передує даті укладання кредитного договору, а у випадку відсутності даних за попередній день, за найблиоючий день, що передує йому, та значення фіксованої маржі 7(сім) процентних пункти (далі - Базова процентна ставка); - за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені договором про надання кредиту (прострочена заборгованість), у т.ч. у строки визначені в графіку погашення кредиту за цим договором про приєднання, та/або відповідно до умов дострокового погашення кредиту встановлених внаслідок застосування банком вимоги дострокового повного або часткового виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором про приєднання, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі: компенсаційної процентної ставки, збільшеної на 5 (п 'ять) процентних пункти, у випадку, якщо на момент виникнення підстави застосування підвищеної ставки діяла Компенсаційна процентна ставка; базової процентної ставки, збільшеної на 5 (п`ять) процентних пункти, у випадку, якщо на момент виникнення підстави застосування підвищеної ставки діяла базова процентна ставка; - відповідно до пункту 18 договору про приєднання підписанням цього договору про приєднання позичальник підтверджує: що всі умови договору про приєднання (в тому числі інформаційні додатки) є зрозумілими та не потребують додаткового тлумачення; що отримав від банку інформацію, зазначену в частині другій статті 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», до підписання цього договору про приєднання.
16 листопада 2022 року ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ПП «АГРОІНВЕСТГРУПА» уклали додаткову угоду №1 до договору №732/2022/ВолОД-МСБ-К від 09 травня 2022 року про приєднання до правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого, середнього та корпоративного бізнесу за програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва «доступні кредити 5-7-9 %» в АБ «УКРГАЗБАНК», якою виклали в новій редакції пункти 2 та 6 цього договору про приєднання.
Пункт 2 договору про приєднання було викладено в такій новій редакції: «надання кредиту здійснюється з 09.05.2022 по 15.03.2023. Позичальник погашає кредит у строки (терміни) та у сумі, що зазначені в графіку погашення кредиту (додаток 1 до договору про приєднання).».
Пункт 6 договору про приєднання було викладено в такій новій редакції: «за користування кредитом, в меоісах строку кредитування, визначеного п. 2 цього договору про приєднання, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами, з врахуванням встановленого графіку погашення кредиту за договором про приєднання), (строкова заборгованість): - при дотриманні позичальником умов програми та/або умов цього договору про приєднання у розмірі: 0 (нуль) % річних протягом перших 6 (шести) місяців кредитування - з дати укладення цього Договору про приєднання по « 08» листопада 2022 року; 5 (п  ять) % річних - з « 09» листопада 2022 року по « 15» березня 2023 року (включно) (далі  ~  Компенсаційна процентна ставка); - при недотриманні позичальником умов програми та/або умов цього договору про приєднання, а також у випадках, передбачених цим договором про приєднання, у розмірі який встановлюється та переглядається банком щоквартально згідно з процедурою, визначеною в розділі 7 Правил, та станом на дату цього договору про приєднання складає: суму значення індексу ІІІКВЗт для національної валюти, станом на попередній банківський день, що передує даті укладання кредитного договору, а у випадку відсутності даних за попередній день, за найближчий день, що передує йому, та значення фіксованої маржі 7,0 (сім цілих нуль десятих) процентних пункти (далі - Базова процентна ставка).».
Згідно з графіком погашення кредиту за договором про приєднання (додаток 1 до договору про приєднання), викладеним у новій редакції відповідно до укладеної сторонами 16 листопада 2022 року додаткової угоди № 1 до договору про приєднання, було визначено, що позичальник зобов`язується виплатити банку суму кредиту в розмірі 2 100 000,00 грн. частинами в наступному порядку: по 20.11.2022 необхідно було сплатити 500 000,00 грн; по 15.12.2022 необхідно було сплатити 600 000,00 грн; по 15.01.2023 необхідно було сплатити 330 000,00 грн; по 15.02.2023 необхідно було сплатити 330 000,00 грн; по 15.03.2023 необхідно було сплатити 340 000,00 грн.
16 листопада 2022 року ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ПП«АГРОІНВЕСТГРУПА», та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду № 1 до договору поруки №732/2022/ВолОД-МСБ-К-П від 09 травня 2022 року, якою виклали в новій редакції пункти 1.1 та 5.1 договору поруки, враховуючи внесення відповідних змін до кредитного договору.
Відтак, вбачається, що згідно з зазначених вище умови кредитного договору (зі змінами), позичальник зобов`язався перед Банком, зокрема: повернути всю суму кредиту в розмірі 2 100 000,00 грн. у строк по 15.03.2023 та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Позичальник свої зобов`язання перед банком не виконав, чим порушив пункти 2, 6, 7 договору про приєднання, а також пункти 2.1, 2.6, 2.8, 2.23 розділу 2 правил та підпункти 4.2.2, 4.2.3 пункту 4.2 розділу 4 правил.
Враховуючи зазначені вище умови договору поруки (зі змінами), поручитель поручився перед Банком відповідати за виконання позичальником зобов`язань за відповідним кредитним договором, зокрема: за повернення всієї суми кредиту в розмірі 100 000,00 грн. у строк по 15.03.2023 та за сплату процентів за користування кредитними коштами. Поручитель свої зобов`язання перед Банком не виконав, чим порушив пункт 1.1 договору поруки.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, який сформовано банком станом на 05.04.2023 (включно), заборгованість по кредиту прострочена становить 1 700 000,00 грн., заборгованість по процентах прострочена становить 31 263,86 грн., заборгованість по процентах строкова (компенсація ФРП (згідно пунктів 2.21, 2.22, 2.23 розділу 2 правил)) становить 96 878,49 грн., всього разом загальна заборгованість за кредитним договором становить 1 828 142,35 грн., яка не спростована відповідачами. 
Відповідно до цього, рішенням господарського суду Львівської області від 28.11.2023 у справі №914/2373/23 позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з чим не погодився відповідач 2, подавши апеляційну скаргу, яка описана вище. 
При перегляді рішення Господарського суду Львівської області від 28.11.2023 у справі №914/2373/23 Західний апеляційний господарський суд керувався наступним. 
У відповідності до положень п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. 
Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення , в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Частинами 1-2 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфі 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). 
У відповідності до положень ст. 526 Цивільного кодексу України, що кореспондується положенням ст. 193 Господарського кодексу України, встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). 
Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором вабо законом. 
Частиною 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата  неустойки.
За змістом ч.1,3 ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума вабо інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
Матеріалами справи встановлено що 09.05.2022 ПАТ АБ «Укргазбанк» та ПП «Агроінвестгрупа» уклали договір №732/2022/ВолОД-МСБ-К про приєднання до правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого, середнього та корпоративного бізнесу за Програмою фінансування державної підтримки суб`єктів підприємництва «доступні кредити 5-7-9%» в АБ «Укргазбанк» , відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 2 100 000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути ці кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитними коштами у порядку та на умовах,  визначених цим договором. 
Як встановлено з обставин справи, відповідачем 1 (позичальником), умови кредитного договору виконані не в повній мірі, а саме заборговано позивачу станом на 05.04.2023 заборгованість по кредиту 1 700 000, 00 грн., заборгованість по процентах становить 31  263,86 грн., заборгованість по процентах строкова (компенсація ФРП (згідно пунктів 2.21, 2.22, 2.23 розділу 2 правил)) становить 96  878,49 грн. тобто всього разом заборгованість за кредитним договором становить 1  828  142,35 грн., що підтверджується розрахунком позивача (а.с.12). Відповідачем 1 не спростовано даних сум, з врахуванням того, що матеріали таких доказів не містять.
Також, матеріалами справи встановлено, що 09 травня 2022 року ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ПП «АГРОІНВЕСТГРУПА», ОСОБА_1 (поручитель) укладено договір поруки №732/2022/ВолОД-МСБ-К-П, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався перед банком відповідати за виконання позичальником зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, включаючи повернення кредитних коштів та сплату процентів за користування кредитними коштами, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором та відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж обсязі, що і позичальник.
Відповідно до частини першої статті 553 Цивільного кодексу України  за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Частинами першою та другою статті 554 Цивільного кодексу України  передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно положень статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.
Таким чином, при солідарному обов`язку кредиторові надається право за своїм розсудом вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо. Пред`явивши вимогу до одного із солідарних боржників і не одержавши задоволення, кредитор має право пред`явити вимогу до іншого солідарного боржника.
Відтак, матеріалами та обставинами справи встановлено, що відповідно до умов кредитного договору (зі змінами), позичальник зобов`язався перед Банком, зокрема: повернути всю суму кредиту в розмірі 2 100 000,00 грн. у строк по 15.03.2023 та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Позичальник свої зобов`язання перед Банком не виконав, чим порушив пункти 2, 6, 7 договору про приєднання, а також пункти 2.1, 2.6, 2.8, 2.23 розділу 2 Правил та підпункти 4.2.2, 4.2.3 пункту 4.2 розділу 4 правил.
В подальшому, судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно умов договору поруки (зі змінами), поручитель поручився перед банком відповідати за виконання позичальником зобов`язань за відповідним кредитним договором, зокрема: за повернення всієї суми кредиту в розмірі 2 100 000,00 грн. у строк по 15.03.2023 та за сплату процентів за користування кредитними коштами. Поручитель свої зобов`язання перед банком не виконав, чим порушив пункт 1.1 договору поруки.
Отже, обґрунтованим є висновок місцевого господарського суду про те, що неналежне виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором та неналежне виконання поручителем зобов`язань за договором поруки призвели до порушення майнових прав та інтересів банку, що полягає у неповерненні кредитних коштів у повному розмірі та несплаті процентів у повному розмірі за користування кредитними коштами.
З врахуванням наведеного, обґрунтованим є висновок місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги щодо солідарного стягнення заборгованості в загальному розмірі 1  828  142,35 грн. з відповідачів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Скаржник, в апеляційній скарзі вказує, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи проте неповно з`ясовано обставини справи, а саме те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо часткової сплати позичальником коштів за користування кредитом, а також сплати відсотків. В зв`язку з цим вказує, що недослідженим та суперечливим виглядає розрахунок заборгованості, відсотків та штрафних санкцій; при визначенні обсягу зобов`язань сторони поручителя (співвідповідача по справі) не досліджено обставин, а саме як відбулося порушення зобов`язань перед банком.
В спростування даного, суд апеляційної інстанції відмічає, що у відповідності до положень ч.1 ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Згідно вимог ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
При цьому в частині 4 даної статті відмічено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. 
У відповідності до вимог ст. 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування , не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). 
З врахуванням наведених норм, скаржник (відповідач 2), ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній скарзі, не наводить свого розрахунку заборгованості, а суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями на збирання доказів у справі. 
Відтак, з врахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених в рішенні Господарського суду Львівської області від 28 листопада 2023 року в даній справі.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Суд апеляційної інстанції вважає, що Господарський суд Львівської області ухвалив рішення від 28 листопада 2023 року у справі №914/2373/23, з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, рішення Господарського суд Львівської області від 28 листопада 2023 року у справі №914/2373/23 належить залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.
Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14  статті 129 ГПК України). Відтак, згідно ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.
Керуючись ст.ст. 114, 129, 236, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -  
П О С Т А Н О В И В :
1.          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , б/н від 14.12.2023 (вх. № апеляційного суду 01-05/3838/23 від 19.12.2023) – залишити без задоволення.
2.          Рішення Господарського суду Львівської області від 28 листопада 2023 року у справі №914/2373/23 - залишити без змін.
3.          Судовий збір за подання апеляційної скарги – покласти на ОСОБА_1 . 
4.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст. 286 - 289 ГПК України. 
5.          Матеріали справи №914/2373/23 повернути Господарському суду Львівської області. 
Повний текст постанови складено та підписано 29.03.2024.

Головуючий суддя                                                                      І.Б. Малех 

Суддя                                                                                          О.С. Скрипчук

Суддя                                                                                          Б.Д. Плотніцький