Справа № 369/2991/24                                                                              Суддя в суді першої інст. - Лисенко В.В.
Провадження № 33/824/2551/2024                                                      Суддя-доповідач - Полосенко В.С.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
10 червня 2024  року                                                                     м. Київ
 
         Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С., 
          розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 березня 2024 року, якою
          ОСОБА_1 ,        ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,    
         визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, -
 
В С Т А Н О В И В: 
         Відповідно до постанови судді, 11.02.2024 року близько 23 години 58 хвилин на автомобільній дорозі М-05 Київ-Одеса 22км+200м, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHEVROLET EQUINEX д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду нас стан алкогольного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку. Своїми діями  ОСОБА_1  порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.    
         Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області  від 18 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необгрунтованість та невмотивованість постанови, просить її скасувати та провадження у справі закрити.
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для їх задоволення, виходячи із наступного.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення  ОСОБА_1 вимог п.2.5. ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в  матеріалах провадження доказами, а саме:
          - протоколом про адміністративне правопорушення серії серії ААД № 562222 від 12 лютого 2024 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на визначення стану сп`яніння відмовився. З протоколом ОСОБА_1 ознайомлений  (а.с. 1);  направленням на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану сп`яніння (а.с. 3);  актом огляду на стан сп`яніння  (а.с. 4); актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу(а.с.5); 
відеозаписом з бодікамер працівників патрульної поліції, на якому зафіксовано викладені у протоколі обставини (а.с. 6).
         Сукупність зазначених доказів, які є належними та допустимими, підтверджується винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
         Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені в оскаржуваній постанові суду першої інстанції.
         Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу залишити без задоволення,  а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області  від 18 березня 2024 рокущодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.   
 
Суддя                                                                                                      В.С. Полосенко