ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року 
м. Київ

справа № 821/3528/15-а
адміністративне провадження № К/9901/42100/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів -Юрченко В.П., Хохуляка В.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області
на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15.12.2015 (суддя: Циганій С.І.)
та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2016 (судді: Потапчук В.О., Жук С.І., Семенюк Г.В.)
у справі № 821/3528/15-а
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія плюс»
до Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Асканія Плюс» (далі - позивач, ТОВ «Асканія плюс») звернулося до суду з позовом до Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, Херсонська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, податковий/контролюючий орган), в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23.06.2015 № 0000232200, № 0000242200 та № 0000312200.
В обґрунтування позову зазначено, що висновки документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 по 01.05.2015, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 01.05.2015, є хибними, не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені у зв`язку з невірним застосуванням норм податкового та іншого законодавства, з огляду на те, що реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами підтверджується належними первинними документами, що свідчить про протиправність оскаржуваних податкових рішень.
Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 15.12.2015 позов задоволено.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що позивачем, як доказ здійснення господарської операції, були надані суду належним чином засвідчені копії первинних документів, які. відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». фіксують факт здійснення господарської операції та подальшої її реалізації, з огляду на що висновок контролюючого органу про неможливість підтвердження факту реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами є безпідставним.
Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2016 апеляційну скаргу податкового органу залишено без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15.12.2015, залишено без змін.
Разом з тим, залишаючи судове рішення першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції зазначив, що перевірка позивача була проведена на підставі п/п. 78.1.11 п.  78.1 ст. 78 Податкового кодексу України в рамках кримінального провадження №  32015230000000078. Однак враховуючи, що перевірка позивача була призначена відповідно до кримінально-процесуального закону та за відсутності відповідного судового рішення у кримінальній справі, вбачається відсутність у відповідача правових підстав для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.
Посилаючись на правову позицію Верховного суду України, викладену у постанові від 23.12.2014 у справі № 21-576а14 суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відсутність відповідного рішення суду в кримінальній справі не дає підстав органу податкової служби для прийняття податкового повідомлення-рішення про визначення грошового зобов`язання платнику податків за результатами перевірки, призначеної в рамках кримінальної справи. 
Не погоджуючись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити. 
В доводах касаційної скарги скаржник, посилаючись на обставини, викладені в акті перевірки, зазначив, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено норми матеріального та процесуального права, порушено принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного вирішення спору. 
Позивачем надано заперечення на касаційну скаргу, в яких просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення попередніх інстанцій без змін, наголосивши на їх правомірності.
У зв`язку з набранням 15.12.2017 чинності нової редакції Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України згідно з Законом України від 03.10.2017 №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» та початком роботи Верховного Суду касаційна скарга була передана на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
Підпунктом 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції згаданого Закону передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Вказана касаційна скарга була передана на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що, на підставі п/п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, в рамках кримінального провадження №  32015230000000078, відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Асканія Плюс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 по 01.05.2015, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 01.05.2015, за результатами якої складено акт від 29.05.2015 № 217/22/37744685 (т. 1 а.с. 41-62), яким встановлено порушення ТОВ «Асканія Плюс» вимог: 
1) п. 44.1, п. 44.3, п. 44.6 ст. 44, п. 54.1 ст. 54, п. 85.2 ст. 85, п/п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження сплати податку на прибуток до бюджету на загальну суму 1679347,00 грн., в т.ч. за період з 2012р.на суму 625278,00 грн.; за 2014р. на суму 1054069,00 грн.
2) п. 44.1, п. 44.3, п. 44.6 ст. 44, п. 54.1 ст. 54, п. 85.2 ст. 85, п. 198.1, 198.2, 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1 ст. 201, п. 202.1 ст. 202 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження сплати податку на додану вартість до бюджету на загальну суму 937136,00 грн.
3) п. 44.1, п. 44.3, п. 44.6 ст. 44, п. 54.1 ст. 54, п. 85.2 ст. 85, п. 198.1, 198.2, 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1 ст. 201, п. 202.1 ст. 202 Податкового кодексу України, в результаті чого підлягає зменшенню від`ємне значення з ПДВ на суму 1647391,00 грн.  в т.ч. вересень 2014 року - 1647391,00 грн.
На підставі висновків вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 23.06.2015:
№ 0000232200, яким ТОВ «Асканія Плюс» збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ з вироблених в Україні товарів в сумі 1405704,00 грн., в т.ч. 937136,00 грн. - основного платежу та 468568,00 грн. - штрафні санкції (т. 1 а.с. 63); 
№ 0000242200, яким ТОВ «Асканія Плюс» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 2519021,00 грн., в т.ч. 1679347,00 грн. - основного платежу та 839674,00 грн. - штрафні санкції (т. 1 а.с. 64); 
№ 0000312200, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1647391,00 грн. (т. 1 а.с. 65);
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковим кодексом України (далі - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону. 
За приписами пункту 86.9 статті 86 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.
Матеріали такої перевірки разом з висновками контролюючого органу передаються органу, що призначив перевірку.
Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 58.4 статті 58 ПК України у разі коли судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов`язаний визначити податкові зобов`язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов`язань за якими встановлена судовим рішенням, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов`язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом. 
Складання та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення за податковими зобов`язаннями платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов`язань за якими встановлена судовим рішенням, забороняється до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні або винесення ухвали про закриття такого кримінального провадження за нереабілітуючими підставами.
Відтак, якщо перевірка платника податку призначена відповідно до кримінально-процесуального закону, то за відсутності факту набрання законної сили відповідним судовим рішенням у кримінальній справі правові підстави для прийняття податковим органом податкових повідомлень-рішень за висновками такої перевірки відсутні.
Вказана правова позиція відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 2а/1770/5627/2011.
Суд звертає увагу на те, що матеріали перевірки та висновки органу державної податкової служби, викладені в акті перевірки, що призначена відповідно до кримінально-процесуального закону, до дня набрання законної сили відповідним рішенням у кримінальній справі, можуть бути оцінені як докази виключно у рамках розслідування та розгляду такої кримінальної справи і не можуть бути підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення про визначення платникові податків розрахованого за результатами такої перевірки грошового зобов`язання.
Слід зауважити, що загальний процес проведення перевірки із послідовного, коли за результатами перевірки приймається податкове повідомлення рішення, розривається. Спочатку матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів визначається кримінально - процесуальним законом або законом про оперативно - розшукову діяльність. Після набрання законної сили рішенням у межах кримінального провадження органи податкової служби мають право протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили виносити податкові повідомлення - рішення.
Касаційний перегляд справи здійснено в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15.01.2020 № 460-ІХ (відповідно до пункту 2 розділу ІІ цього Закону), та в межах доводів та вимог касаційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 341 КАС України.
Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області залишити без задоволення.
Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15.12.2015 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2016 у справі №  821/3528/15 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя                                                                                  І.А. Васильєва
Cудді                                                                                                              В.П. Юрченко
                                                                                                              В.В. Хохуляк