УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
20 червня 2024 року
м. Київ
справа № 285/33/23
провадження № 51-1708 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого         ОСОБА_1 ,
суддів:                   ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року щодо нього,
встановив:
Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28 лютого 2024 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. 
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано частково невідбуте покарання за вироком Житомирського апеляційного суду від 10 лютого 2022 року та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року задоволено клопотання прокурора, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до 22 червня 2024 року включно. 
У касаційній скарзі обвинувачений порушує питання про перегляд вказаного судового рішення щодо нього в касаційному порядку.
Перевіривши доводи викладені у касаційній скарзі та надану копію оскаржуваного судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку. Частиною третьою цієї статті передбачено, що суд касаційної інстанції вправі відмовити у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам статті 427 зазначеного Кодексу.
Приписами частини 2 ст. 424 КПК України визначено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи, що оскаржувана ухвала апеляційного суду, якою обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, тому оскарженню у касаційному порядку не підлягає. 
Зазначене узгоджується із усталеною практикою Верховного Суду, висловленою в ухвалах від 07 червня 2018 року (провадження № 51-6532ск18), від 03 липня 2019 року (справа № 638/19344/18, провадження № 51-3262ск19), від 02 травня 2024 року (справа № 646/6806/17, провадження № 51-2268ск24), від 22 травня 2024 року (справа № 201/3889/23, провадження № 51-2648ск24).
З огляду на те, що касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження. 
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                               ОСОБА_3