П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 400/7203/23	

Перша інстанція: суддя Лісовська Н. В.,
повний текст судового рішення
складено 22.11.2023, м. Миколаїв
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Димерлія О.О.,
суддів: Крусяна А.В., Танасогло Т.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 у справі №400/7203/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії
У С Т А Н О В И В:
15.06.2023 ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просила суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо припинення з 31.10.2021 здійснення масового перерахунку пенсії з середньомісячного заробітку 5849 грн. 55 коп. та заміну перерахунку пенсії ОСОБА_1 на макетну обробку пенсії з середньомісячного заробітку 1696 грн. 67 коп.; 
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у здійсненні масового перерахунку пенсії ОСОБА_1 з середньомісячного заробітку в розмірі 5849 грн. 55 коп. з 31.10.2021; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити індексацію та масовий перерахунок пенсії ОСОБА_1 з середньомісячного заробітку 5849 грн. 55 коп. з 31.10.2021 та з подальшим його збільшенням відповідно.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що внаслідок проведеного перерахунку пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області протиправно зменшено розмір такої пенсії з 2200грн. до 1486грн. 49коп. Означене, на думку позивачки, стало можливим через зміну середньомісячного заробітку з 5849грн. 55коп. до 1696грн. 67коп. Як стверджує ОСОБА_1 , вона має право на індексацію та масовий перерахунок пенсії. 
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з позовними вимогами не погоджується та уважає їх необґрунтованими з підстав викладених у відзиві на позовну заяву вказуючи, що розмір пенсії позивачки обчислено на підставі норм чинного законодавства. Також, суб`єкт владних повноважень зазначає, що позивачкою пропущено строк звернення до суду з позовом щодо здійснення індексації та масового перерахунку з 31.10.2021.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 у справі №400/7203/23 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив із того, що з 01.03.2017 розмір пенсії позивачки складає 1486грн. 49коп., який залишається незмінним по теперішній час, розрахунок розміру пенсії проведено з   середньомісячного заробітку 5849грн. 55коп., а тому права ОСОБА_1 не порушені. Крім того, окружний адміністративний суд вказав, що заявляючи про своє право на індексацію та масовий перерахунок пенсії з середньомісячного заробітку 5849грн. 55коп. з 31.10.2021 позивачкою не наведено жодних підстав щодо наявності у неї такого права.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції позивачкою подано апеляційну скаргу в якій, з посиланням неправльне застосування окружним адміністративним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, викладено прохання скасувати оскаржуваний судовий акт із прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог. 
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивачка зазначає, що згідно із ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок пенсії раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії. Такий перерахунок пенсії здійснюється в силу закону (без додаткового звернення пенсіонера тощо).
Скориставшись наданим, приписами чинного процесуального законодавства, правом Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області до апеляційного суду подано відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач повністю погоджується із висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні від 22.11.2023. Натомість, твердження апеляційної скарги уважає необґрунтованими. 
В силу приписів пунктів 1, 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного, на час виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивачки підлягає частковому задоволенню, з урахуванням такого.
Зокрема, колегією суддів установлено, що до серпня 2016 року ОСОБА_1 перебувала на обліку в УПФУ в Ленінському районі м.Миколаєва та отримувала пенсію за віком. 
У серпні 2016 року позивачка виїхала на постійне проживання до Ізраїлю, у зв`язку з чим органом Пенсійного фонду припинено виплату пенсії. 
Уважаючи своє право порушеним позивачка звернулась до суду з позовом. 
Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 18.01.2017 у справі №489/6435/16-а, залишеним без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Миколаєва від 03.11.2016 №22097/02 про відмову в поновленні виплати пенсії за віком.
Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Миколаєва поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком, починаючи з 01.03.2017 в розмірі передбаченому діючим законодавством, з урахуванням індексу інфляції. 
На виконання рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 18.01.2017 у справі №489/6435/16-а органом Пенсійного фонду було поновлено ОСОБА_1 виплату пенсії за віком.
Згідно із наявним у матеріалах справи перерахунком пенсії від 23.02.2021, під час розрахунку пенсії ОСОБА_1 враховано середньомісячний заробіток в сумі 5849грн. 55коп. та визначено вид перерахунку – індексація заробітку (масовий).
Однак, уже відповідно до перерахунку пенсії від 19.10.2021, під час розрахунку пенсії ОСОБА_1 враховано середньомісячний заробіток в сумі 1696грн. 67коп. та визначено вид перерахунку – макетна обробка, особливості: «не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм.; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ».
Уважаючи своє право на отримання пенсії у належному розмірі порушеним позивачка за захистом прав, свобод та охоронюваних законом інтересів звернулась до суду з даним позовом. 
Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів бере до уваги наступне. 
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Частиною 1 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: 
П = Зп х Кс, де: 
П - розмір пенсії, у гривнях; 
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; 
Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону. 
Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії визначено статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Частинами 1, 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.
Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: 
Зп = Зс х (Ск : К), де: 
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; 
Зс - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади у галузях статистики, економіки, праці та соціальної політики і фінансів; 
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз-1 + Кз-2 + Кз-3 + ... + Кз-n ); 
К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
З урахуванням системного аналізу законодавчих приписів колегія суддів зазначає, що призначаючи ОСОБА_1 пенсію за віком орган Пенсійного фонду визначав середню заробітну плату (дохід).
Згідно із наявним у матеріалах справи перерахунком пенсії від 23.02.2021, під час розрахунку пенсії ОСОБА_1 враховано середньомісячний заробіток в сумі 5849грн. 55коп.
Відповідно до ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Із аналізу наведених законодавчих приписів убачається, що перерахунок пенсії проводиться з урахуванням середньої заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. 
При цьому, показник такої середньої заробітної плати під час перерахунку пенсії може лише збільшуватись.
Повертаючись до фактичних обставин справи колегія суддів зазначає, що в порушення приписів законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, здійснюючи перерахунок пенсії ОСОБА_1 , органом Пенсійного фонду зменшено розмір середньої заробітної плати з 5849грн. 55коп. до 1696грн. 67коп.
Означене підтверджується наявними у матеріалах справи перерахунками пенсії від 23.02.2021 та від 19.10.2021.
У результаті зменшення розміру середньої заробітної плати відповідно зменшився розмір пенсії ОСОБА_1 з 2200грн. до 1486грн. 49коп.
Апеляційний адміністративний суд зауважує, що в пенсійному законодавстві діє принцип, згідно із яким після проведення перерахунку розмір пенсії зменшуватись не може.
В контексті наведеного колегія суддів уважає за доцільне також відмітити, що в обґрунтування власної позиції орган Пенсійного фонду не наводить належних доводів з даного питання, обмежуючись лише формальним поясненням: «пенсійну справу позивача приведено у відповідність». 
Така позиція суб`єкта владних повноважень відносить спірні правовідносини у площину юридичної невизначеності, адже незрозуміло, які саме критерії та законодавчі приписи враховано органом Пенсійного фонду під час «приведення пенсійної справи позивача у відповідність».
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами позивачки про те, що її права в досліджуваній частині правовідносин є порушеними та підлягають судовому захисту. 
Стосовно ж позовних вимог ОСОБА_1 відносно здійснення індексації пенсії та масового перерахунку, то колегія суддів зазначає таке. 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягають пенсії.
Підстави для проведення індексації визначено у статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Підстави для проведення індексації та перерахунку пенсії визначено статею 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Відповідно до названої норми, для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.
З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної плати, визначених законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.
У разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Дія цієї частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення", та які не досягли віку, встановленого статтею 26 цього Закону.
Саме вищенаведеними положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачка обґрунтовує наявність у органу Пенсійного фонду України обов`язку на проведення автоматичного масового перерахунку її пенсії. 
Натомість, за наслідком дослідження змісту приписів статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», колегія суддів зазначає, що такі норми не містять жодних вказівок стосовно автоматичних масових перерахунків пенсії.
Апеляційний адміністративний суд зазначає, що скаржницею не конкретизовано, а колегією суддів не установлено наявності в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» інших норм, які б визначали обов`язок органу Пенсійного фонду здійснювати автоматичні масові перерахунки пенсії.
У досліджуваних правовідносинах суд апеляційної інстанції не може на власний розсуд визначати межі спріних правовідносин.
Здійснюючи розгляд справи, апеляційний суд перевіряє правовідносини, з урахуванням наведених сторонами доводів, на відповідність їх законодавчим приписам. 
Оскільки в межах даного спору позивачка не вказує, а судом апеляційної інстанції не установлено наявності обставин і законодавчо передбачених підстав для здійснення ОСОБА_1 індексації та перерахунку пенсії, колегія суддів уважає, що досліджувана частина позовних вимог задоволенню не підлягає.
Відтак, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині щодо зменшення органом Пенсійного фонду розміру середньої заробітної плати, який взято за основу розрахунку пенсії позивачки.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено апеляційним судом у даній справі.
Межі перегляду судом апеляційної інстанції справи визначено статтею 308 КАС України, відповідно до частини 1 якої суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. 
Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Як установлено колегією суддів, викладені Миколаївським окружним адміністративним судом в оскаржуваному рішенні від 22.11.2023 у справі №400/7203/23 висновки не відповідають обставинам справи, а тому такий судовий акт підлягає скасуванню. 
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 у справі №400/7203/23 скасувати.
Прийняти у справі нове судове рішення.
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовльнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо зменшення розміру середньомісячного заробітку ОСОБА_1 під час проведення перерахунку пенсії 19.10.2021.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 19.10.2021 з урахуванням середньомісячного заробітку в сумі 5849грн. 55коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач 		О.О. Димерлій	
Судді	  	А.В. Крусян    Т.М. Танасогло