ф
УХВАЛА
16 травня 2024 року 
м. Київ
справа № 340/2650/20
адміністративне провадження №К/990/34817/23, К/990/34721/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Васильєвої І.А., суддів: Гімона М.М., Хохуляка В.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження
касаційні скарги ОСОБА_1 та Державної податкової служби України 
на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 (Суддя: Кармазіна Т.М.),
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13.09.2023 (Судді: Шальєва В.А., Іванов С.М., Чередниченко В.Є.),
у справі №340/2650/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Плюс К" 
до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Кіровоградській області 
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.02.2021, задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Плюс К" до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 22 березня 2020 року №44390.

Зобов`язано Головне управління ДПС у м. Києві виключити ТОВ «СК Плюс К» з переліку ризикових платників податків.

Визнано протиправними та скасовані рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: №1531888/37918402 від 21 квітня 2020 року, №1522426/37918402 від 13 квітня 2020 року, №1537000/37918402 від 24 квітня 2020 року, №1578870/37918402 від 22 травня 2020 року, №1578871/37918402 від 22 травня 2020 року, №1605433/37918402 від 03 червня 2020 року, №1605438/37918402 від 03 червня 2020 року.

Визнано протиправними та скасовані рішення комісії Головного управління ДПС у Кіровоградській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: №1594951/37918402 від 29 травня 2020 року, №1598978/37918402 від 01 червня 2020 року, №1598979/37918402 від 01 червня 2020 року, №1598981/37918402 від 01 червня 2020 року, №1637620/37918402 від 15 червня 2020 року, №1637621/37918402 від 15 червня 2020 року.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №5 від 03 березня 2020 року, №6 від 05 березня 2020 року, №7 від 12 березня 2020 року, №4 від 13 березня 2020 року, №9 від 13 березня 2020 року, №13 від 18 березня 2020 року, №8 від 18 березня 2020 року, №10 від 18 березня 2020 року, №11 від 19 березня 2020 року, №18 від 23 березня 2020 року, №16 від 24 березня 2020 року, №20 від 24 березня 2020 року, №21 від 25 березня 2020 року, складені ТОВ «СК Плюс К», в Єдиному реєстрі податкових накладних днем їх подання (т. 3 а.с. 50-65).

Рішення суду першої інстанції набрало законної сили 19.04.2021 року (а.с. 32/матеріали заяви).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 зобов`язано Головне управління ДПС у м. Києві подати звіт про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 у справі №340/2650/20 у строк один місяць з дня набрання законної сили ухвалою про встановлення судового контролю; зобов`язано Державну податкову службу України подати звіт про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 у справі №340/2650/20 у строк один місяць з дня набрання законної сили ухвалою про встановлення судового контролю (а.с. 55-57/матеріали заяви).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.08.2022 прийнято звіт Головного управління ДПС у Кіровоградській області в частині виключення Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Плюс К" з переліку ризикових платників податків; відмовлено у прийнятті звіту Державної податкової служби України про виконання судового рішення в частині реєстрації податкових накладних; встановлено новий строк для подачі звіту про виконання рішення та зобов`язано Державну податкову службу України подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом тридцяти днів з дня набрання законної   сили ухвалою про встановлення нового строку для подання звіту (т. 3 а.с. 222-224).

05.10.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "СК Плюс К" подано до суду першої інстанції клопотання про накладення штрафу на посадових осіб, відповідальних за виконання рішення суду (т. 4 а.с. 3-4).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.12.2022, яка залишена без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023, відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Плюс К" про встановлення способу і порядку виконання рішення суду від 04.02.2021 у справі №340/2650/20; відмовлено у прийнятті звіту Державної податкової служби України про виконання судового рішення в частині реєстрації податкових накладних, поданого до Кіровоградського окружного адміністративного суду 28.09.2022 та 07.12.2022; встановлено новий строк для подачі звіту про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 у справі №340/2650/20 та зобов`язано ДПС України подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою про встановлення нового строку для подання звіту (т. 4 а.с. 71-74, 155-156).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.05.2023, відмовлено у прийнятті звіту Державної податкової служби України про виконання судового рішення в частині реєстрації податкових накладних, поданого до Кіровоградського окружного адміністративного суду 20.01.2023 та 18.05.2023; встановлено новий строк для подачі звіту про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 по справі №340/2650/20 та зобов`язано ДПС України подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою про встановлення нового строку для подання звіту; частково задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Плюс К" про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень; накладено   на виконувача обов`язків голови Державної податкової служби України ОСОБА_1 штраф у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 53680,00 грн; половину суми штрафу у розмірі 26840,00 грн стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Плюс К", половину суми штрафу 26840,00 грн стягнуто на користь Державного бюджету України. Судом вказано,  що з наступного дня після набрання даною ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня у розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції. Роз`яснено виконувачу обов`язків голови Державної податкової служби України ОСОБА_1 , що сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Ухвала є виконавчим документом та є обов`язковою до виконання (т. 4 а.с. 186-190).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.09.2023 апеляційні скарги Головного управління ДПС у м. Києві, Головного управління ДПС у Кіровоградській області, Державної податкової служби України, ОСОБА_1 на ухвалу з питання прийняття звіту про виконання судового рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 у справі №340/2650/20 залишено без задоволення, вказану ухвалу залишено без змін (т. 6 а.с. 133-138).

До Верховного Суду надійшли касаційні скарги ОСОБА_1 та Державної податкової служби України на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13.09.2023  у справі №340/2650/20 (т. 6 а.с. 139-167, 181-186, 200-228, 239-246). Підстави касаційного оскарження обґрунтовані неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій вимог статті 382 КАС України.

Ухвалами Верховного Суду від 27.11.2023 відкриті касаційні провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 (К/990/34817/23) та Державної податкової служби України (К/990/34721/23) на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13.09.2023  у справі №340/2650/20 (т. 6 а.с. 191-193, 248-250).

Колегія суддів, вирішуючи питання щодо можливості касаційного перегляду ухвали суду першої інстанції, прийнятій в межах процедури судового контролю, визначеної статтею 382 КАС України, після її перегляду в апеляційному порядку, враховуючи доводи скаржників в контексті підстав касаційного оскарження, які обґрунтовані неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій вимог статті 382 КАС України, зазначає наступне.

Частиною першою статті 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Це означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України від 02.06.2016  № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів"  (далі - Закон № 1402-VIII).

За правилами пункту 1 частини другої статті 36 Закону № 1402-VIII Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції в порядку, встановленому процесуальним законом.

Таким процесуальним законом для Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду є Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України), який визначає його юрисдикцію та повноваження, встановлює порядок здійснення судочинства, у тому числі як суду касаційної інстанції в адміністративних справах, яким відповідно до статті 327 цього Кодексу, є Верховний Суд.

Згідно із частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 

Тож право на касаційне оскарження судових рішень закріплено у Конституції України (пункт 8 частини першої статті 129 Основного Закону), у Законі № 1402-VIII (частина перша статті 14), у  КАС України (зокрема у частині першій статті 13).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Водночас Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21.12.2010 у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України", заяви № 17160/06 та  № 35548/06).

Порядок, процедура та умови застосування судового контролю у межах адміністративного судочинства визначені статтею 382 КАС України, за правилами частини першої якої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій, пов`язаних з його виконанням. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС України).

Згідно із частиною шостою статті 382 КАС України ухвала суду про накладення штрафу, що набрала законної сили, направляється для виконання до державної виконавчої служби. З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня у розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції.

Сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою (частина сьома статті 382 КАС України).

Згідно з частиною 2 статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Зокрема, відповідно до пунктів 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: 3) повернення заяви позивачеві (заявникові); 4) відмови у відкритті провадження у справі; 12) залишення позову (заяви) без розгляду; 13) закриття провадження у справі; 17) відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; 20) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

У відповідності до частини 3 статті 328 КАС України у     касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Отже, з наведеного переліку вбачається, що законодавцем не передбачено можливості касаційного оскарження ухвал суду першої інстанції (після їх апеляційного перегляду), а також ухвал судів апеляційної інстанції про накладення штрафу та будь-яких інших ухвал з інших питань встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 цього Кодексу.

До того ж, в ухвалі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 квітня 2024 року у справі № 380/12153/20 (адміністративне провадження № К/990/31052/23), Верховний Суд зробив висновок про те, що ухвали суду апеляційної  інстанції про накладення штрафу та ухвали з інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 цього Кодексу не підлягають касаційному оскарженню.

За висновком об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, застосування до відповідача у справі (суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалено рішення суду) штрафу за неподання ним до суду звіту про виконання рішення суду або неналежне його виконання як міри відповідальності за таку поведінку, є додатковим запобіжником для реального захисту та поновлення прав, свобод та інтересів, що зазнали порушення внаслідок ухвалення рішень, учинення дій або бездіяльності органами публічної влади, їх посадовими і службовими особами, що змусило позивача вирішувати спір у судовому порядку, а надання такому суб`єкту владних повноважень права додаткового оскарження судового рішення про накладення на нього, в порядку статті  382 КАС України, штрафу, яке за своєю суттю є засобом ефективного виконання уже ухваленого судового рішення, не сумісне із завданнями адміністративного судочинства та не відповідає його меті, що визначені у статті 2 КАС України та із принципом верховенства права.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищенаведені висновки об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладені в ухвалі від 30 квітня 2024 року у справі № 380/12153/20 (адміністративне провадження № К/990/31052/23), а також предмет касаційного оскарження в даній справі, Верховний Суд дійшов висновку, про те, що як ухвали судів першої інстанції (після їх апеляційного перегляду) так і ухвали суду апеляційної інстанції про накладення штрафу та ухвали з інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 цього Кодексу не підлягають касаційному оскарженню. 

За загальним правилом, відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскільки оскаржуване у цій справі судове рішення не може бути переглянуте Верховним Судом як судом касаційної інстанції в адміністративних справах у порядку, визначеному Главою 2 розділу ІІІ КАС України, то згідно з частиною другою статті 339 цього Кодексу касаційне провадження підлягає закриттю як помилково відкрите.

Керуючись статтями 339, 345  Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,  

ПОСТАНОВИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 та Державної податкової служби України на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13.09.2023 у справі №340/2650/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Плюс К" до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

 Головуючий суддя	  	  І.А. Васильєва	

Судді:	  	      М.М. Гімон              В.В. Хохуляк