ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 732/317/24                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Карпинська Н.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  03 червня 2024 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Тупичівської сільської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, 

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до Городнянського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Тупичівської сільської ради в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконкомі Тупичівської сільської ради від 06.02.2024 року про накладення на неї адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП. 
Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що 22.01.2024 дільничний офіцер поліції СП ВП № 3 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Головач Є.М. склав протокол серії ВАВ № 953834, де зафіксував суть виявленого ним правопорушення та дії ОСОБА_1 , які були кваліфіковані за ч.2 ст. 156 КУпАП. 
06.02.2024 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Тупичівської сільської ради складено постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 2 ст. 156 КУпАП, та накладено штраф у сумі 6800 грн, оскільки 23.01.2024 о 15-тій годині 25 хвилин у с. Івашківка у магазині ТОВ „Валерія 2020" ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді продавця, продала військовослужбовцю ОСОБА_3 пляшку пива „Львівське" об`ємом 1,18 л з вмістом алкоголю 4,3 % об.
Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.
Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
До виключної компетенції адміністративних комісій при виконавчих органах міських, селищних та сільських рад відноситься розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачені КУпАП, зокрема, в галузі торгівлі: ст.155, 155-2, ч.2 ст.156, ст. 156-1, 156-2, 159 КУпАП.
Отже, у відповідності до ст.218 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.156 КУпАП, відносяться до підвідомчості адміністративних комісій при виконавчих органах міських, селищних та сільських рад, тому матеріали стосовно ОСОБА_1 за ознаками ч.2 ст.156 КУпАП, обґрунтовано було направлено на розгляд адміністративної комісії при виконавчому комітеті Тупичівської сільської ради.
Водночас, 06.02.2024 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Тупичівської сільської ради складено постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 2 ст. 156 КУпАП, та накладено штраф у сумі 6800 грн, оскільки 23.01.2024 о 15-тій годині 25 хвилин у с. Івашківка у магазині ТОВ „Валерія 2020" ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді продавця, продала військовослужбовцю ОСОБА_3 пляшку пива „Львівське" об`ємом 1,18 л з вмістом алкоголю 4,3 % об.
Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною другою статті 156 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, що тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Розпорядженням ОВА від 31 березня 2023 №153, п. 2 взято до уваги рішення Ради оборони Чернігівської області (протокол від 30.03.2023 №2, п.3) та у закладах торгівлі Чернігівської області заборонено продаж алкогольних напоїв та речовин, вироблених на спиртовій основі, особам з ознаками належності до правоохоронних органів, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Національної гвардії України, Збройних сил України та інших збройних формувань.
Згідно рішення № 131 від 16 серпня 2023 року виконавчого комітету Тупичівської сільської ради заборонено на території Тупичівської сільської територіальної громади в період дії воєнного стану продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин особам у військовій формі зі знаками розпізнання Збройних Сил України, Національної гвардії України, територіальної оборони, інших військових формувань та особам зі зброєю.
Тобто час доби у таких рішеннях розширено періодом, а саме періодом дії воєнного стану.
З протоколів засідань адміністративної комісії при виконкомі Тупичіської сільської ради від 06.02.2024 (а.с.43) та пояснення позивачки від 23.01.2024 судом було встановлено, що ОСОБА_1 особисто підтвердила події 23.01.2024, а саме: що нею дійсно було продано пляшку пива «Львівське» особі у військовій формі, зазначаючи, що остання не знала про розпорядження ЧВДА від 31.03.2023.
Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.
Статтею 73 КАС України зазначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Стаття 75 КАС України зазначає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Беручи до уваги наявність належних та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а тому відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається  до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.
При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                                                                                          Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий          суддя                                                                      Є.І.Мєзєнцев

                    cуддя                                                                      О.В.Епель

                              суддя                                                                      В.В.Файдюк