ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/296/24 Справа № 702/227/24 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Нейло І. М. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 червня 2024 року                                                                                                      м.Черкаси   
Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою з доповненнями ОСОБА_1 на постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17 квітня 2024 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-
в с т а н о в и в:

Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17 квітня 2024 року ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , 10.03.2024 о 23 год. 16 хв. на вул. Суворова, м. Монастирище Уманського району Черкаської області, керувала автомобілем Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння очей), від проходження огляду та стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №495812від 10.03.2024. Відеофіксація проводилась згідно ч.2 ст.266 КУпАП.
Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17 квітня 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В апеляційній скарзі з доповненнями ОСОБА_1 , посилається на те, що на відеозаписі зафіксовано, що працівники поліції, зупинивши автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , діють не у спосіб визначений наказом №1452/735 від 09.11.2015. Належним чином не роз`яснюють особі необхідність проведення саме огляду на стан сп`яніння, порядку його проходження, умов застосування приладу, не надають направлення для проходження огляду в медичному закладі. Працівники поліції озвучили три варіанти проходження освідування: на місці, в медичному закладі, або ж відмовитися, чим створили ілюзію рівнозначності.
Зазначає, що відеозапису не зафіксовано жодних ознак, які б вказували на наявність сп`яніння у ОСОБА_1 , та відеофіксація є небезперервною, що не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. 
Крім цього, ОСОБА_1 , не пізніше двох годин з моменту зупинки автомобіля, прибула до медичного закладу КНП Монастирищенська багатопрофільна лікарня, де було проведено огляду на стан сп`яніння та проведено відбір біологічних середовищ. За результатами огляду, згідно акту хіміко-токсикологічних досліджень №341 від 23.03.2024, концентрація спирту в сечі ОСОБА_1 , складає 0 %о, таким чином алкоголю в біологічних зразках виявлено не було, що повністю спростовує твердження працівників поліції про існування ознак сп`яніння. 
На думку апелянта, працівниками поліції не було вручено направлення на огляд, не роз`яснено порядок направлення на огляд та наслідки відмови від його проходження. Таким чином, працівниками поліції порушено порядок направлення ОСОБА_1 , на огляд у медичному закладі. 
В судове засідання, призначене апеляційним судом на 14.06.2024 о 11:00 год. ОСОБА_1 та її захисник Задояний Ю.В., не з`явилися, при цьому про дату, час і місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку, про що свідчать довідки про доставку повідомлень у додатку «Viber». 
Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Вважаю, що у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП перешкод для розгляду справи немає, а тому апеляційний розгляд можливо проводити у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника Задояного Ю.В. 
Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.
Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають. 
Незважаючи на позицію ОСОБА_1 , про відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, її вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:
-протоколу про адміністративне правопорушення Серія ААД №495812 від 10.03.2024, згідно з яким ОСОБА_1 , 10.03.2024 о 23 год. 16 хв. на вул. Суворова, м.Монастирище Уманського району Черкаської області, керувала автомобілем Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння очей), від проходження огляду та стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №495812від 10.03.2024. Відеофіксація проводилась згідно ч.2 ст.266 КУпАП;
- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, за допомогою приладу «Drager» ARBL-0964. Результати огляду на стан сп`яніння: не проводився, у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння; 
- направлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Монастирищенська БЛ», з виявленими поліцейськими ознаками сп`яніння: почервоніння обличчя, тремтіння рук, запах алкоголю;
-копії постанови №540 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серія ЕНА №1633306 від 10.03.2024 на ОСОБА_1 , за ч.1 ст.126.
Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість її притягнення до адміністративної відповідальності. 
Судом першої інстанції встановлені обставини вчинення   ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив обґрунтований висновок про доведеність вчинення останньою інкримінованого їй адміністративного правопорушення.
Висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилається на те, що на відеозаписі зафіксовано, що працівники поліції, зупинивши автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , діють не у спосіб визначений наказом №1452/735 від 09.11.2015. Належним чином не роз`яснюють особі необхідність проведення саме огляду на стан сп`яніння, порядку його проходження, умов застосування приладу, не надають направлення для проходження огляду в медичному закладі. Працівники поліції озвучили три варіанти проходження освідування: на місці, в медичному закладі, або ж відмовитися, чим створили ілюзію рівнозначності.
Дані доводи спростовуються дослідженим в суді першої інстанції відеозаписом, а саме: відеозапис, зроблений 10.03.2024, за допомогою службової відеокамери, де зафіксовано, що саме ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, та відмовилася від проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі.
Щодо доводів ОСОБА_1 , з приводу того, що на відеозапису не зафіксовано жодних ознак, які б вказували на наявність сп`яніння у ОСОБА_1 , та відеофіксація є небезперервною, що не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.
Апеляційний суд зазначає, що відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, при цьому ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Наведені вимоги закону свідчать, що до повноваження поліцейського належить самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішувати питання щодо необхідності проходження таким водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння. У зв`язку з чим, якщо у поліцейського виникають підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, то поліцейський має законне право вимагати від водія пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, при цьому закон не вимагає, щоб ці ознаки сп`яніння були підтверджені свідками або зафіксовані на відео, а також окремої процедури огляду на наявність таких ознак сп`яніння.
Поліцейським в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів було зазначено, що у ОСОБА_1 , були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. З чого слідує, що працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції №1452/735, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 , пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Крім того, відеозапис було досліджено в суді першої інстанції, який визнано належним та допустимим доказом. З огляду на викладене, доводи ОСОБА_1 , що відеозапис не був безперервним та те, що у поліцейських не було жодних підстав чи ознак на проведення огляду на стан вживання алкогольних напоїв, або інших препаратів, що знижують реакцію водія та його увагу, є неспроможними.
Крім того, судом враховано, що у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , зауважень з приводу допущених порушень порядку огляду не висловила і в подальшому зі скаргами на дії поліцейських при оформленні протоколу не зверталася. Тому апеляційний суд вважає, що працівники поліції, в межах своїх повноважень, цілком обґрунтовано і правомірно, запропонували особі-водію, яка мала явні ознаки алкогольного сп`яніння, пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.
З приводу доводів ОСОБА_1 , про те, що вона самостійно, не пізніше двох годин з моменту зупинки автомобіля, прибула до медичного закладу КНП Монастирищенська багатопрофільна лікарня, де було проведено огляду на стан сп`яніння та проведено відбір біологічних середовищ. За результатами огляду, згідно акту хіміко-токсикологічних досліджень №341 від 23.03.2024, концентрація спирту в сечі ОСОБА_1 , складає 0 %о, таким чином алкоголю в біологічних зразках виявлено не було, що повністю спростовує твердження працівників поліції про існування ознак сп`яніння.
Апеляційний суд зазначає, що дані доводи є неспроможними, оскільки ОСОБА_1 , жодним чином не повідомила працівників поліції про те, що вона звернулася в порядку самозвернення до КНП «Монастирищенської багатопрофільної лікарні».
Крім того, таке освідування не спростовує винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційний суд вважає доводи ОСОБА_1 , з приводу того, як огляд особи іншої статі може бути проведений в присутності особи чоловічої статі, якщо відбираються зразки сечі у особи жіночої статі, необґрунтованими, оскільки вона взагалі відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
З огляду на викладене, вважаю, що постанова Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17 квітня 2024 року, щодо ОСОБА_1 , є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні. 
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , - 

п о с т а н о в и в:

Постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_1 , – без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба