УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2024 року
м. Київ
справа № 930/2047/23
провадження № 61-18741ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В., 
розглянувши касаційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 05 грудня 2023 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Немирівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про відшкодування завданої моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Немирівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про відшкодування завданої моральної шкоди.
Ухвалою від 07 листопада 2023 року Іллінецький районний суд Вінницької області позовну заяву визнав неподаною та повернув ОСОБА_1 .
Не погодившись з цієї ухвалою, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, проте ухвалою від 05 грудня 2023 року Вінницький апеляційний суд повернув апеляційну скаргу особі, яка її подала.
ОСОБА_1 оскаржив повторно в апеляційному порядку ухвалу Іллінецького районного суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року, однак ухвалою від 16 січня 2024 року Вінницький апеляційний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження.
27 січня 2024 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 січня 2024 року.
19 березня 2024 року ОСОБА_1 подав окрему касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 05 грудня 2023 року.
Вивчивши касаційні скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на такі підстави.
Щодо касаційного оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 05 грудня 2023 року колегія суддів дійшла такого висновку.
Вперше з касаційною скаргою на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 05 грудня 2023 року заявник звернувся до суду 23 грудня 2023 року, проте, ухвалою від 29 лютого 2024 року Верховний Суд повернув цю касаційну скаргу заявнику.
Ухвалою від 20 лютого 2024 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 січня 2024 року без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме для надання відомостей про дату отримання копії оскаржуваної ухвали та для надання копій касаційної скарги.
Надаючи на усунення недоліків нову редакцію касаційної скарги заявник просив суд скасувати як ухвалу Вінницького апеляційного суду від 05 грудня 2023 року, так і ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 січня 2024 року. В зв`язку з цим ухвалою від 02 квітня 2024 року Верховний Суд продовжив заявнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначивши необхідність заявника  уточнити вимоги касаційної скарги та у разі наміру оскаржувати додатково також ухвалу суду апеляційної інстанції від 05 грудня 2023 року надати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з зазначенням поважних причин пропуску строку, належним чином обґрунтованих доказами. 
У квітні 2024 року до суду надійшли матеріали, в яких заявник зауважує, що вважає непропущеним термін на касаційне оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 05 грудня 2024 року, тому це питання не потребує повторного вивчення.
Крім того, заявник 19 березня 2024 року подав повторно касаційну скаргу окремо на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 05 грудня 2023 року.
Відповідно до приписів статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними (пункт 4 частини другої статті 394 ЦПК України).
Отже, для застосування приписів пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України колегія суддів має встановити перебіг строку на касаційне оскарження, потребу у поданні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та у разі підтвердження цих обставин надати оцінку причинам пропуску строку на касаційне оскарження.
Оскаржувану ухвалу Вінницький апеляційний суд постановив 05 грудня 2023 року. Останній день строку на касаційне оскарження припав на 04 січня 2024 року.
Вперше з касаційною скаргою на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 05 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся 23 грудня 2023 року, проте, ухвалою від 29 лютого 2024 року Верховний Суд повернув цю касаційну скаргу заявнику.
Вдруге про намір оскаржувати в касаційному порядку ухвалу Вінницького апеляційного суду від 05 грудня 2023 року ОСОБА_1 заявив 13 березня 2024 року у заяві про усунення недоліків касаційної скарги від 27 січня 2024 року, та подавши повторно 19 березня 2024 року окрему касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 05 грудня 2023 року.
Оскільки подану вперше касаційну скаргу Верховний Суд повернув заявнику, то при повторному оскарженні судового рішення відлік строку на касаційне оскарження згідно з приписами процесуального законодавства здійснюється у загальному порядку. Процесуальний закон не визначає особливості переривання чи зупинення строку за умови неодноразового оскарження одного і того ж судового рішення заявником.
За таких обставин заявник для належного використання права на касаційне оскарження мав надати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та зазначити причини пропуску строку на касаційне оскарження, які завадили йому звернутися зі скаргою до суду у встановлений законом строк.
Такі дії ОСОБА_1 не виконав, вважаючи, що питання про дотримання строку на касаційне оскарження вже було вирішене. Проте, колегія суддів наголошує на тому, що питання стосовно дотримання строку на касаційне оскарження вирішується окремо для кожної касаційної скарги. Отже, строк на касаційне оскарження суд має обчислювати з врахуванням подання касаційних скарг 27 січня 2024 року та 19 березня 2024 року.
Враховуючи наведене, на підставі приписів пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 05 грудня 2023 року слід відмовити, оскільки заявник не подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.
Щодо касаційного оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 16 січня 2024 року колегія суддів дійшла такого висновку.
ОСОБА_1 в касаційній скарзі як на підставу для скасування ухвали Вінницького апеляційного суду від 16 січня 2024 року посилається на те, що суд апеляційної інстанції, залишивши апеляційну скаргу без руху, помилково вважав належним способом надсилання йому ухвали на адресу електронної поштової скриньки, внаслідок чого безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження у справі.
З інформації в Єдиному державному реєстрі судових рішень суд встановив, що ухвалою від 15 грудня 2023 року Вінницький апеляційний суд залишив апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Іллінецького районного суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року без руху, вказавши заявнику на необхідність надання заяви про поновлення строку з належним обґрунтуванням причин пропуску строку на апеляційне оскарження. 
В ухвалі від 16 січня 2024 року Вінницький апеляційний суд встановив, що на виконання вимог ухвали позивач ОСОБА_1 03 січня 2024 року надав заяву у якій серед іншого вказав, що строк на апеляційне оскарження був пропущений не з його вини, а з вини Іллінецького районного суду Вінницької області та з вини Вінницького апеляційного суду, які свої ухвали без його згоди надсилали не на його офіційну адресу, а на адресу електронної скриньки, тому він вимагав негайно та невідкладно відновити його право на апеляційне оскарження шляхом його поновлення. При цьому вказував, що докази отримання ним 12 листопада 2023 року ухвали Іллінецького районного суду Вінницької області надати не може у зв`язку з втратою конверта, а тому просить взяти до уваги поштове повідомлення про вручення, яке міститься у матеріалах справи.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що право на справедливий розгляд судом, яке  гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули  Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до  принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. 
Якщо строк  на ординарне  апеляційне  оскарження  поновлений  зі спливом значного періоду часу та за підстав,  які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності.  Вирішення  питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження  не  є необмеженими.  Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення  сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі.
Відповідно до приписів статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
З огляду зазначене суд апеляційної інстанції був зобов`язаний поновлювати строк на апеляційне оскарження лише за умови беззаперечних доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
Так колегія суддів Вінницького апеляційного суду на підставі поштового повідомлення в матеріалах справи встановила, що копію ухвали суду першої інстанції ОСОБА_1 отримав 12 листопада 2023 року, на чому також наполягав ОСОБА_1 в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження. Отже, останній день строку, протягом якого ОСОБА_1 мав право на поновлення строку на апеляційне оскарження, припав на 27 листопада 2023 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав 13 грудня 2023 року, тобто поза межами п`ятнадцятиденного строку на апеляційне оскарження ухвали суду.
Згідно зі змістом пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Врахувавши те, що заявник не довів поважність пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду, колегія суддів Вінницького апеляційного суду дійшла обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.
Доводи касаційної скарги такого висновку не спростовують та зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням.
Не спростовують висновок суду апеляційної інстанції посилання заявника на те, що йому копія ухвали була вручена у непередбачений законом спосіб, а саме шляхом направлення електронної копії на адресу електронної поштової скриньки, оскільки суд був зобов`язаний направляти такий документ виключно у паперовій формі.
Відповідно до приписів частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Суд апеляційної інстанції, обчислюючи строк на апеляційне оскарження, обґрунтовано вказав заявнику на те, що перебіг строку на апеляційне оскарження ухвали від 07 листопада 2023 року, відповідно до приписів частини третьої статті 354 ЦПК України міг бути поновлений, якщо апеляційна скарга була б подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. 
Натомість, отримавши копію ухвали 12 листопада 2023 року, ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою 13 грудня 2023 року, тобто поза межами строків, встановлених частиною третьою статті 354 ЦПК України.
Отже, суд апеляційної інстанції брав до уваги факт вручення судового рішення позивачу у встановлений законом спосіб і зазначений довід касаційної скарги такого висновку не спростовує.
Посилання ж заявника в касаційній скарзі як на підставу скасування оскаржуваної ухвали на надсилання судом копії ухвали Вінницького апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху на адресу електронної пошти позивача жодним чином не впливає на висновок суду апеляційної інстанції щодо пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції. Підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження стало звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції поза межами п`ятнадцятирічного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, а не пропуск встановленого судом строку для усунення недоліків апеляційної скарги внаслідок неналежного виконання судом апеляційної інстанції обов`язку з надсилання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху на адресу електронної пошти.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга необґрунтована.
Відповідно до приписів частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Враховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 16 січня 2024 року належить відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а доводи касаційної скарги такого висновку не спростовують.

Керуючись статтями 261, 394 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 05 грудня 2023 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Немирівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про відшкодування завданої моральної шкоди.
Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                             І. В. Литвиненко
 
А. І. Грушицький
 
Є. В. Петров