Справа №587/287/24 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гончаренко Л. М.	
Номер провадження 33/816/592/24 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокатаКурбатова Д.В., розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргоюзахисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Курбатова Д.В.на постанову судді Сумського району суду Сумської області від 09 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік.

Постановлено стягнути ОСОБА_2 на користь держави605 грн. 60 коп.судового збору. 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 09 лютого 2024 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 28 січня 2024 року близько 00 год. 25 хв. в смт. Степанівка по вул. Центральна буд. 47 керував автомобілем «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, нестійка хода, млява мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810» на місці зупинки та в медичному закладі м. Суми категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної ОСОБА_3 – адвокат Курбатов Д.В.подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, щопротокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням вимог діючих нормативних актів України. Так, відповідно до долучених відеозаписів, протокол в присутності ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не складався, а другий примірний документу не вручався водію.
Окрім цього даний протокол не містить підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відповідно останньому не були роз`яснені його права та обов`язки та не повідомлено про місце, час та дату розгляду в суді складених матеріалів.
Також апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності, вважається необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння. Разом з тим, поліцейськими до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження виконання вимог Інструкції щодо виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 . Отже, працівниками поліції не надано докази, які підтверджують наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння, зокрема не вказано на наявність цих ознак та не зафіксовано їх за допомогою відеозапису.
Таким чином, допустимими та належними доказами у справі має бути підтверджено як факт керування особою транспортним засобом, так і перебування її в стані алкогольного сп`яніння або передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння.

В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді, апелянт зазначає про те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час та дату розгляду складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Про існування рішення суду, ОСОБА_1 дізнався 02.03.2024, отримавши поштове відправлення.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, позицію захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Курбатова Д.В., який подану апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до штампу вхідної кореспонденції Сумського районного суду, 11 березня 2024 року адвокат Курбатов Д.В. подав апеляційну скарга на поставу судді від 09 лютого 2024 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження. Причиною пропуску строку апелянт зазначає несвоєчасне отримання ОСОБА_1 оскаржуваної постанови.
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Перевіривши наявні матеріали та доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Курбатова Д.В. в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження постанови судді від 09 лютого 2024 року, у зв`язку з чим його клопотання підлягає задоволенню.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про незаконність судового рішення, то апеляційний суд встановив наступне.
Відповідно до вимог ч. 1ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а згідност. 248 цього Кодексурозгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і судом, який розглядає справу.
Згідно вимог ч. 1ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи, а відповідно до п. п. 2, 3ст. 278 цього Кодексу, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, крім іншого, такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення суду, розгляд справи 09 лютого 2024 року відбувся у відсутності ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про місце, час та дату судового розгляду, зважаючи на відсутність особистого підпису останнього в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 655140 від 28.01.2024 та не вручення йому другого примірнику вказаного процесуального документу.
Окрім цього матеріали справи не містять підтвердження про належне повідомлення судом особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення про час, дату та місце судового розгляду, що суперечить вимогам КУпАП.

За таких обставин, ураховуючи допущені судом першої інстанції порушення вимог ч. 1ст. 268 КУпАП, апеляційний суд доходить висновку про необхідність скасування постанови судді та прийняття нової постанови, як це передбачено п. 3 ч. 8ст.294 КУпАП.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП, апеляційний суд виходить з такого.
У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
На переконання суду апеляційної інстанції, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується дослідженим під час апеляційного розгляду доказом, відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції, яким зафіксовано відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.
Так, із дослідженого відеозапису вбачається, що 28 січня 2024 року о 00 год. 25 хв. по вул. Центральна біля будинку № 47 в смт. Степанівка був зупинений автомобіль «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався під час дії комендантської години.
Під час спілкування та перевірки документів, працівниками поліції було повідомлено останнього про наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме відчувався різкий запах алкоголю з порожнини рота.
У зв`язку з чим відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, на що останній відмовився.
На пропозицію працівників поліції проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я з метою проходження ОСОБА_1 медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, останній також відмовився.
Враховуючи викладене та отримавши від ОСОБА_1 категоричні відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, останнього було повідомлено про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отримувати та підписувати складений протокол, ОСОБА_1 відмовився, про що свідчить відсутність підпису останнього.

Доводи апелянтапро те, що працівниками поліції не було встановлено наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, спростовується дослідженими відеозаписами.
Відповідно до ч. 2ст. 266 КУпАПогляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Змістом відеозапису спростовується твердження апелянта про те, що працівниками поліції не було виявлено ознак алкогольного сп`яніння, оскільки записом зафіксовано, як працівник поліції наголошував на виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, яківідображені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є наявність однієї чи декількох ознак: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Вказані приписи закону, були дотримані працівником поліції. 
Таким чином, ОСОБА_1 , щодо якого у працівників поліції були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського, є законною і обґрунтованою, а водій не мав права ігнорувати вимоги п. 2.5 ПДР.

Вище встановлені обставини, які підтверджені належним та допустимим доказом, спростовують доводи апелянта про порушення працівником поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апелянта про порушення працівниками поліції порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає не обґрунтованим.
Як вбачається із долучених відеозаписів, ОСОБА_1 відмовився отримувати складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, що пояснює відсутність його підпису в графі про роз`яснення права та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та приєднання до матеріалів справи другого примірнику протоколу.
Жодних порушень працівниками поліції вимог нормативно-правових актів щодо складання процесуальних документів, апеляційний судом не встановлено.

З огляду на викладене, доводи сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, є неспроможними та такими, що спростовуються дослідженим доказом, який міститься в матеріалах справи.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1ст. 130 КУпАП, апеляційний суд виходить з такого.
Так, відповідност. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбаченихстаттею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.
Разом з цим, зі змістуст. 33 КУпАПвбачається, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах статті, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Отже, апеляційний суд, накладаючи адміністративне стягнення, враховуючи особу ОСОБА_1 , те що він притягується до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку, й інші обставини справи, вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАПу виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Разом з цим, у зв`язку з накладенням стягнення за вчинення адміністративного правопорушення на ОСОБА_1 , слід стягнути й судовий збір, передбаченийст.40-1 КУпАП.

Керуючись ст. 7, ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокату Курбатову Д.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Сумського районного суду Сумської області від 09 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Курбатова Д.В., задовольнити частково.

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 09 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАПта накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 (нуль) коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення і вноситься в установу банку України.  

У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується:
- подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові;
- витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.