КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
Справа №761/14792/22                                  Головуючий у 1 інстанції: Савицький О.А.
Провадження №22-ц/824/689/2024              Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
 
16 квітня 2024 року                                                                          м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого  (судді-доповідача)                   Гаращенка Д.Р.
суддів                                                      Олійника В.І., Сушко Л.П.,
за участю секретарів                                           Василенко Д.В. ,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: тимчасово виконуючий обов`язки Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» ОСОБА_3 , про визнання неправомірним та скасування наказу щодо призупинення дії трудового договору, стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час вимушеного прогул, -
ВСТАНОВИЛА:
 
В серпні 2022 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання неправомірним та скасування наказу щодо призупинення дії трудового договору, стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час вимушеного прогулу
Просила визнати незаконним та скасувати наказ від 29 квітня 2022 року №391-к «Про зупинення дії трудового договору з працівниками Дирекції» в частині призупинення дії трудового договору з нею та стягнути на свою користь середній заробіток за час призупинення дії договору та заборгованість із заробітної плати в розмірі 151 476,75 грн. за період з 28 лютого 2022 року по 02 травня 2022 року.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 30 травня 2023 року позовні вимоги у справі ОСОБА_2 задоволено частково.
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: тимчасово виконуючий обов`язки Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» ОСОБА_3 , про визнання неправомірним та скасування наказу щодо призупинення дії трудового договору, стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково.
Стягнуто з ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 34 800 грн.
 
Не погоджуючись із рішенням, 19 жовтня 2023 року ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року в частині задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення в частині задоволення та ухвалити нове, яким зменшити розмір судових витрат до 5 000 грн.
Вважає додаткове рішення суду першої інстанції незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Звіт №1 про надання правової допомоги від 02 червня 2023 року та Акт №1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 02 червня 2023 року містять виключний перелік послуг з наданої правової допомоги, вартість яких встановлена в Додатковій угоді №2 від 16 листопада 2022 року в розмірі 50 210 грн, проте в графу «Вартість послуг» внесена сума 52 200 грн, що свідчить про безпідставне включення позивачем до суми витрат на правничу допомогу суми витрат, пов`язаних із явкою до суду представника позивача, у розмірі 1 990 грн.
Зазначає, що з матеріалів справи не вбачається наявність понесених представником позивача витрат, пов`язаних з явкою до суду, на підтвердження яких ним не надано жодного належного доказу, що свідчить про недоведеність цієї обставини.
Вважає, що в порушення норм статей 76-89 ЦПК України, ОСОБА_2 не доведено дійсність понесених судових витрат у заявленому розмірі 52 200 грн., а судом не досліджено обставин підтвердження понесених судових витрат у зазначеному розмірі.
Вважає, що суд першої інстанції зробив необґрунтований висновок про співмірність заявленого розміру понесених витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих послуг, чим порушив частину 4 статті 137, частину 3 статті 141 ЦПК України.
 
15 лютого 2024 року ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
16 лютого 2024 року представник позивача ОСОБА_4 - адвокат Соболівський А.М.  подав письмові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу в яких підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити. 
4 березня 2024 року адвокат Соболівський А.М. представник ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
 
В судовому засіданні   ОСОБА_2 та її адвокат Соболівський А.М., заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Представник ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Савченко Я.О., підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час та місце розгляду справи по суті, причини неявки суду не повідомили. 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» не підлягає задоволенню враховуючи наступне.
 
Судом першої інстанції встановлено, що інтереси сторони позивача під час розгляду справи представляв адвокат АО «A&B Advocates» - Соболівський А.М., повноваження якого підтверджуються ордером.
На підтвердження надання і отримання професійної правничої допомоги, заявником надано договір про надання правової допомоги, додаткову угоду № 2 до нього, акт прийому-передачі наданої правової допомоги, рахунки на оплату та платіжні інструкції. Загальний розмір отриманої професійної правничої допомоги складає 52 200,00 грн.
Колегія суддів відхиляє доводи апелента про те що судом першої інстанції не враховано обставини справи та безпідставно стягнуто витрати на правову допомогу позивача з відповідача.
В розумінні ст. 141 ЦПК України на переконання суду витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те що складність справи та надані адвокатом послуги, затрачений адвокатом час на надання послуг та їх обсяг, значення справи для позивача, суд вважає, що заявлені вимоги є співмірні з наданими послугами. 
В постанові Верховного Суду від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц зазначено, що при обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04 Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
В постанові Об`єднаної палати Касаційного Господарського Суду Верховного суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 вказано, що у розумінні положень частини п`ятої статті 141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Щодо змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, Велика Палата ВС у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) вказала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Саме лише не зазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у разі домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися із суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Велика Палата ВС дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Велика Палата Верховного Суду в постанові у справі № № 910/12876/19 від 07.07.2021 зазначила, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про часткове задоволення заяви представника позивача Соболівського А.М. про розподіл та стягнення судових витрат по цивільній справі № 761/14792/22 задовольнити частково.
Доводів апелянта, які зводяться по суті до того, що в матеріалах справи відсутні докази фактичної оплати наданих послуг з правничої допомоги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до позиції викладеної у постановах Верховного суду від 23 грудня 2021 року у справі № 923/560/17, від 10 листопада 2021 року у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість додаткового рішення не впливають, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а додаткове рішення суду без змін та стягнути з відповідача витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 34800,00 грн.
Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 375, 383, 384 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» залишити без задоволення.
Додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 3 травня 2024 року.
 
Головуючий                                                                                       Д.Р. Гаращенко
 
Судді                                                                                                  В.І. Олійник
 
                                                                                                           Л.П. Сушко