ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" березня 2024 р.                                                 Справа №907/1034/23

м. Львів
Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
головуючого (судді-доповідача):                                                   Бойко С.М.,
суддів:                                                                                           Бонк Т.Б.,
                                                                                                    Якімець Г.Г.,
секретар судового засідання Гавриляк І.В.
явка представників сторін:
від позивача – Лещинець Л.В. – адвокат – ордер серія АО № 1114579 від22.02.2024
від відповідача – не з`явилися

розглянув апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» б/н від 02.02.2024,
на рішення  Господарського суду Закарпатської області від 15.01.2024 суддя Лучко Р.М., м. Ужгород, повний текст рішення складено 16.01.2024
за позовом  фізичної особи-підприємця Прохорчука Івана Володимировича, м. Ужгород
до відповідача Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», м. Київ
про  стягнення 597  786,31 грн.

В С Т А Н О В И В:

короткий зміст позовних вимог
08.11.2023 фізична особа-підприємець Прохорчук І.В. звернулася до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (надалі – ДСГП «Ліси України») про стягнення 597 786,31 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежно виконав зобов`язання з своєчасної оплати вартості виконаних позивачем робіт за договором на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) (договір на проведення проектних та пошукових робіт) №1/20-10 від 20.10.2022, у зв`язку з чим в нього виникла заборгованість в розмірі 597 786,31 грн.
Правовими підставами позову зазначає ст. ст. 509, 526, 610 ЦК України, ст.ст. 173, 174, 193, 222 ГК України.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 15.01.2024 позов ФОП Прохорчука І.В. до ДСГП «Ліси України» задоволено. 
Стягнуто з ДСГП «Ліси України» на користь ФОП Прохорчука І.В. 597 786,31 грн. заборгованості та 8 966,79 грн. в повернення сплаченого судового збору.
Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що на виконання умов договору позивач (виконавець) розробив та передав відповідачу (замовнику) технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж в натурі (на місцевості) земельних ділянок кадастрові номери 2124887600:10:013:0014, 2124855500:10:010:0001, 2124881800:10:011:0131, 2124881800:10:011:0132, 2124881200:10:020:0014, 2124881200:10:019:0001, 2124881200:10:019:0001, 2124882900:10:016:0001, 2124882900:10:015:0011, 2124884500:10:013:0024, 2124884800:10:010:0036, 2124882900:10:012:0095, 2124884500:10:010:0178, 2124884800:10:011:0122, 2124882900:10:012:0094, 2124884800:10:010:0032, 2124882900:10:010:0001, 2124884800:10:010:0034, 2124882900:10:011:0001, 2124884800:10:010:0033, 2124882900:10:013:0004, 2124884800:10:014:0102, 2124884800:10:010:0035 на загальну суму 597 786,31 грн. Відповідач взяті на себе договірні зобов`язання з оплати не виконав, а тому сума боргу підлягає стягненню з відповідача.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі відповідач (Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України») просить рішення місцевого господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що:
-суд першої інстанції в порушення принципу змагальності безпідставно переклав тягар спростування суми заборгованості на відповідача;
-позивачем не подано суду доказів виконання умов договору;
-судом першої інстанції помилково не взято до уваги те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази факту правонаступництва ДСГП «Ліси України» прав та обов`язків ДП «Ужгородське лісове господарство».
Узагальнені заперечення позивача
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого заперечує доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення місцевого господарського суду залишити без змін.
В обґрунтування доводів відзиву на апеляційну скаргу посилається на наказ Державного агентства лісових ресурсів України №890 від 28.10.2022, за змістом якого ДСГП «Ліси України» є правонаступником прав та обов`язків ДП «Ужгородське лісове господарство». Поряд з цим зазначає, що 16.01.2023 сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору №1/20-10 від 20.10.2022 року, відповідно до якої змінено сторону замовника за договором з ДП «Ужгородське лісове господарство» на ДСГП «Ліси України».
У судове засідання 20.03.2024 з`явився представник позивача, представник відповідача в судове засідання не з?явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції та довідкою Західного апеляційного господарського суду про доставку ухвали суду до електронного кабінету.
Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, беручи до уваги позицію представника позивача про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача, а також зважаючи на те, що явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась та враховуючи положення п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, що не з`явився за наявними в справі доказами.
Представник позивача в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін.
Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши доводи і заперечення, наведені в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.
Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини
20.10.2022 ДП «Ужгородське лісове господарство» (замовник) та ФОП Прохорчуком І.В. (виконавець) укладено договір на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) №1/20-10 (надалі - договір), за змістом якого виконавець зобов`язується виконати з дотриманням вимог законодавства розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), які розташовані на території Ужгородського району Закарпатської області, а замовник, зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи (п. 1.1. договору).
Відповідно до п. 1.2. договору технічні, економічні та інші вимоги викладені у завданні на виконання робіт, що є невід`ємною частиною договору (Додаток 1).
Порядок передачі робіт сторонами визначено в розділі 3 договору, за змістом п. 3.1. якого приймання виконаних робіт за цим договором оформляється актами приймання-передачі виконаних робіт (далі Акт).
Замовник зобов`язаний підписати акт протягом 5 календарних днів з дня одержання документації (звіту). У разі відмови від підписання акта замовник складає протягом 5 календарних днів з моменту отримання акта і документації (звіту) мотивований протокол розбіжностей. Якщо замовник протягом 5 календарних днів з моменту отримання виготовленої документації (звіту) відмовляється прийняти роботи та підписати акт, то роботи вважаються виконаними належним чином і підлягають оплаті у повному обсязі (п.п. 3.2.-3.4. договору).
Вартість робіт формується на договірній основі та складає 60 грн за 1 га і визначається згідно з протоколом погодження договірної ціни на виконання робіт, що складається на підставі погодженого сторонами кошторису на виконання робіт (п. 2.1. договору).
За змістом п. 2.2. договору розрахунки за цим договором здійснюються замовником згідно протоколу погодження договірної ціни на виконання робіт, що складається на підставі погодженого сторонами кошторису протягом 5 робочих днів з моменту підписання ним акту приймання-передачі виконаних робіт, або крайнього терміну, коли акт мав бути ним підписаний, або за сукупністю актів приймання-передачі виконаних робіт.
Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).
Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, правовідносини сторін за договором слід кваліфікувати, як відносини щодо підряду на проектні та пошукові роботи, правове регулювання якого визначено §4 Глави 61 ЦК України.
У відповідності до ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.
Відповідно до ст. 888 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов`язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов`язковим для сторін з моменту його затвердження замовником.
Підрядник зобов`язаний додержувати вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише за згодою замовника.
До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 887 ЦК України).
Загальними положеннями ЦК України про підряд визначено обов`язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. (ч. 1 ст. 853 ЦК України).
Судами встановлено, що на виконання умов укладеного між сторонами договору виконавцем (позивачем) розроблено та передано замовнику (відповідачу) технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж в натурі (на місцевості) земельних ділянок за кадастровими номерами: 2124887600:10:013:0014, 2124855500:10:010:0001, 2124881800:10:011:0131, 2124881800:10:011:0132, 2124881200:10:020:0014, 2124881200:10:019:0001, 2124881200:10:019:0001, 2124882900:10:016:0001, 2124882900:10:015:0011, 2124884500:10:013:0024, 2124884800:10:010:0036, 2124882900:10:012:0095, 2124884500:10:010:0178, 2124884800:10:011:0122, 2124882900:10:012:0094, 2124884800:10:010:0032, 2124882900:10:010:0001, 2124884800:10:010:0034, 2124882900:10:011:0001, 2124884800:10:010:0033, 2124882900:10:013:0004, 2124884800:10:014:0102, 2124884800:10:010:0035 на загальну суму 597 786,31 грн, що підтверджується актами приймання-передачі №1 від 20.04.2023, №2 від 10.05.2023, №3 від 28.07.2023, які підписані відповідачем без зауважень, а отже прийняті замовником. 
З огляду на наведене спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не подано суду доказів виконання умов договору.
Згідно з ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.
Судами встановлено, що відповідно до п. 2.2 договору визначено строк оплати замовником виконаних виконавцем робіт 5 робочих днів з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних робіт.
Таким чином, строк оплати щодо акту № 1 (підписаний 20.04.2023) настав 25.04.2023, щодо акту № 2 (підписаний 10.05.2023) настав 15.05.2023 та щодо акту № 3 (підписаний 28.07.2023) настав 02.08.2023.
Частиною 1 статті 530 ЦК України обумовлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Положення ч. 7 ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.
Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати, у зв`язку з чим в ДСГП «Ліси України» виникла заборгованість в розмірі 597 786,31 грн., доказів сплати якої сторонами не подано.
Таким чином, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 597 786,31 грн.
Обговорюючи доводи апеляційної скарги в частині посилання апелянта на те, що судом першої інстанції помилково не взято до уваги те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази факту правонаступництва ДСГП «Ліси України» прав та обов`язків ДП «Ужгородське лісове господарство» апеляційний господарський суд вважає такі безпідставними враховуючи наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.2022 № 1003 «Деякі питання реформування управління лісової галузі» утворено Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» та приєднано до нього спеціалізовані державні лісогосподарські підприємства, які належать до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів. 
Пунктом 5 вказаної постанови визначено, що Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" є правонаступником майна, прав та обов`язків спеціалізованих державних лісогосподарських підприємств, дозвільних документів на спеціальне використання лісових ресурсів та інших документів дозвільного характеру, ліцензій на провадження господарської діяльності та отриманих висновків з оцінки впливу на довкілля до закінчення строку їх дії які належать до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів, що реорганізуються.
Пунктом 1 наказу Державного агентства лісових ресурсів України № 890 від 28.10.2022 «Про припинення Державного підприємства "Ужгородське лісове господарство" та затвердження складу Комісії з припинення» (надалі – наказ) визначено припинення Державного підприємства "Ужгородське лісове господарство" шляхом реорганізації, а саме приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України".
Відповідно до п. 8 Наказу Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" є правонаступником майна, прав та обов`язків Державного підприємства "Ужгородське лісове господарство".
Таким чином, 16.01.2023 Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» (замовником) та ФОП Прохорчуком І.В. (виконавцем) укладено додаткову угоду №1 до договору, відповідно до якої сторони на підставі п. 8 наказу Державного агентства лісових ресурсів України №890 від 28.10.2022 та відповідно до п. 3.1. Положення про філію «Ужгородське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», - внесли зміни в преамбулу та реквізити сторін договору, змінивши замовника за договором з Державного підприємства «Ужгородське лісове господарство» на Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України». 
Апеляційний господарський суд відхиляє посилання апелянта на те, що суд першої інстанції в порушення принципу змагальності безпідставно переклав тягар спростування суми заборгованості на відповідача оскільки відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та погоджується з висновками місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог.
Доводи відзиву на апеляційну скаргу про те, що ДСГП «Ліси України» є правонаступником прав та обов`язків ДП «Ужгородське лісове господарство» знайшли своє підтвердження в судовому засідання та беруться судом до уваги.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Рішення Господарського суду Закарпатської області прийняте з дотриманням вимог норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.
Заперечення позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу відповідають фактичним обставинам по справі, а тому апеляційний суд враховує їх як обґрунтовані.
Апелянтом не спростовано висновки суду першої інстанції, які тягнуть за собою наслідки у вигляді скасування прийнятого судового рішення, оскільки не доведено неправильного застосування норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» б/н від 02.02.2024 підлягає залишенню без задоволення.
Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1-3 статті 86 ГПК України (в редакції Закону №132-IX від 20.09.2019), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи залишення апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд дійшов до висновку про покладення на апелянта (відповідача) судового збору в розмірі 13  450,50 грн., який сплачений згідно з платіжною інструкцією за № 626 від 02.02.2024.
Керуючись ст.ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» б/н від 02.02.2024 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Закарпатської області від 15.01.2024 в справі №907/1034/23 залишити без змін.
Судовий збір в розмірі 13  450,50 грн. покласти на апелянта.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.
Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя                                                             Бойко С.М.

Судді                                                                                           Бонк Т.Б.

                                                                                                    Якімець Г.Г.

Повний текст постанови складено 27.03.2024