ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року 
м. Черкаси   

Справа № 708/165/24		
Провадження № 22-ц/821/941/24		
Категорія: 310030000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Василенко Л.І., Новікова О.М.
за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач:  ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Семенюк Ольги Григорівни на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 08 квітня 2024 року (ухваленого під головуванням судді Івахненко О.Г. в приміщенні Чигиринського районного суду Черкаської області) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

14 лютого 2024 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку звернулася до Чигиринського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що згідно з рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 20.01.2021 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з 14 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
На виконанні у Чигиринському відділі державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 66803022 з примусового виконання виконавчого листа № 708/572/21 від 15.07.2021, виданого Чигиринським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з 14 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Вказує, що відповідач рішення суду про стягнення аліментів добровільно не виконував в повному обсязі, в результаті чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів, розмір якої станом на 02.02.2024 становить 40 696,30 грн.
Через несплату відповідачем аліментів, вказує позивачка, вона опинилась в скрутному матеріальному становищі, оскільки дитина перебувала лише на її утриманні, а вона потребує забезпечення належних умов життя.
На підставі викладеного, позивачка просила постановити судове рішення, яким стягнути з  відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2021  по 31.01.2024  у розмірі 40 696,30 грн. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням  Чигиринського районного суду Черкаської області від 08 квітня 2024 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини - дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 14.06.2021 по 31.01.2024 в розмірі 14 430,00 грн.
В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 482,20 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 429,50 грн.
Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем у добровільному порядку не вживалися заходи щодо сплати аліментів у визначеному судом розмірі, а отже, зазначена вище заборгованість по аліментам виникла з вини відповідача, який не мав об`єктивних перешкод для своєчасної їх сплати. 
Судом враховано, що відповідач, починаючи з червня 2021 року по жовтень 2023 року, тобто, протягом тривалого періоду аліменти на утримання доньки не сплачував взагалі, порушуючи норми законодавства, що призвело до утворення заборгованості по аліментах, яку на час розгляду справи, він не погасив у повному обсязі.
Розмір заборгованості, що визначений державним виконавцем, відповідачем не спростований. Жодних належних, допустимих та переконливих доказів в обгрунтування заперечень проти позову відповідачем до суду не надано.
Оцінюючи надані суду письмові докази в їх сукупності шляхом повного і всебічного дослідження, суд вважав, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 14.06.2021 року по 31.01.2024 року.
В той же час, суд не погодився з наданим позивачкою розрахунком пені по аліментах та вважав її розмір 40 696,30 грн. значно завищеним.Взявши до уваги розрахунок пені по аліментах, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц, суд дійшов висновку, що сума пені за прострочення сплати відповідачем аліментів на утримання малолітної дитини складає 14 430 грн.
Задовольняючи частково вимоги позивачки в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив із того, що стороною позивача доведено надання адвокатом Хомярчук О.І. правничої допомоги та заявлений розмір правової допомоги є співмірним з розміром заявлених вимог та обсягом виконаних адвокатом робіт, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, пропорційно задоволеним вимогам.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 19 квітня 2024 року через засоби поштового зв`язку, представник ОСОБА_1 – адвокат Семенюк О.Г., вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, у зв`язку із чим просила скасувати рішення  Чигиринського районного суду Черкаської області від 08 квітня 2024 року  та ухвалити нове, яким повністю задовільнити позов.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга представника ОСОБА_1  – адвоката Семенюк О.Г., зокрема, мотивована тим, що судом не було надано таблицю проведення такого розрахунку із зазначенням кожної нарахованої суми і днів прострочення її сплати окремо, у зв`язку із чим вважає розрахунки, проведені районним судом, необгрунтованими та хибними.
Звертає увагу апеляційного суду , що першим місяцем , у якому відповідачу нарахована сума аліментів за виконавчим листом , був червень 2021 року.
Вказує, що розрахунок розміру неустойки ( пені) за прострочення аліментів, наданий суду позивачем, відповідає всім вимогам чинного законодавства і є вірним, а зменшення розміру неустойки районним судом є безпідставним та необгрунтованим.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу Черкаського апеляційного суду не надходив

Фактичні обставини справи 

       Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 03.02.2017 виконавчим комітетом Боровицької сільської ради Чигиринського району Черкаської області, актовий запис № 02, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 . Батьком дитини записаний ОСОБА_2 .
Згідно з рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 15.07.2021 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з 14 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Спору щодо батьківства відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сторін немає, доказів протилежного суду не надано.
Відповідно до довідки № 1687, виданої 02.02.2024 року Чигиринським відділом державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на виконанні в даному відділі перебуває виконавче провадження № 66803022 з примусового виконання виконавчого листа № 708/572/21 від 15.07.2021, виданого Чигиринським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з 14 червня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. 
15.09.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження для відома. 
22.12.2021 винесено постанову про арешт майна боржника та внесено відповідні відомості про обтяження майна до державних реєстрів. Державним виконавцем здійснювалися всі передбачені законом дії, спрямовані на виконання рішення суду. 
20.11.2023 на рахунок відділу ДВС від боржника надійшли кошти в сумі 1 853,70 грн, які перераховано стягувачці. 
04.12.2023 від боржника надійшли кошти в розмірі 1 950,00 грн, які перераховані на рахунок стягувачки. 
22.01.2024 року від боржника надійшли кошти в розмірі 3 500,00 грн, які також перераховані на користь стягувачки.
Станом на 02.02.2024 у ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів, що становить 40 696,30 грн.
Відповідно до Розрахунку заборгованості по аліментах № 1673 від 02.02.2024, складеного в.о. начальника Чигиринського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Северенчук О.І., заборгованість ОСОБА_2 по аліментах за період з 14.06.2021 по 31.01.2024 в твердій грошовій сумі станом на 02.02.2024 складає 40 696,30 грн.

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, виходячи з наступного.
Предметом даного спору є стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У частині першій та другій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав
і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків
від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються
у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).
Частинами першою та другою статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».
Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Неустойка (пеня) – це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання – сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку, неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного
цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження
№ 61-16670 сво 19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Тобто відповідач зобов`язаний довести відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів , що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.
При цьому, стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої ст. 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.
Водночас, обов`язок утримувати дитину не залежить від звернення до суду, адже відповідач був обізнаний про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на дитину, тому повинен був прийняти міри для своєчасного перерахування аліментів.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Як вбачається із матеріалів справи, згідно рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 15.07.2021 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з 14 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно Розрахунку заборгованості по аліментах № 1673 від 02.02.2024, складеного в.о. начальника Чигиринського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Северенчук О.І., заборгованість ОСОБА_2 по аліментах за період з 14.06.2021 по 31.01.2024 в твердій грошовій сумі станом на 02.02.2024 складає 40 696,30 грн.
Розрахунок заборгованості аліментів здійснено з урахуванням сплачених відповідачем коштів у рахунок аліментів, виключено із загального розміру заборгованості кошти у розмірі 1 853,70 грн, які сплачені відповідачем у листопаді 2023; у розмірі 1 950 грн, сплачені відповідачем у грудні 2023 та 3 500 грн, які були сплачені відповідачем у січні 2024 року, що становить 7 303,70 грн. 
Із наведеного слідує, що відповідачу відомо про примусове виконання рішення суду про стягнення з нього аліментів, оскільки ним було здійснено часткову сплату аліментів, саме, за період листопад 2023-січень 2024 у різних розмірах, що в загальному розмірі становить 7 303,70 грн.
В матеріалах справи відсутні належні докази, що відповідач звертався до виконавчої служби щодо перерахунку заборгованості по аліментам, тому є вірним висновок суду про відсутність підстав вважати, що державним виконавцем невірно здійснено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, на який позивачкою нараховано неустойку (пеню).
Також судом вірно враховано, що починаючи з червня 2021 по жовтень 2023 року, тобто протягом тривалого періоду аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 не сплачувалися взагалі, порушуючи норми законодавства, що призвело до утворення заборгованості по аліментах, яка на час розгляду справи відповідачем погашена не була.
В матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження неможливості сплати відповідачем аліментів.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заборгованість зі сплати аліментів виникла саме з вини відповідача, так як він
у добровільному порядку не вжив заходи щодо сплати аліментів у визначеному судом розмірі, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він мав об`єктивні перешкоди для своєчасної сплати аліментів.
Таким чином, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачка має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Задовольняючи частково вимоги позивача, суд першої інстанції з урахуванням висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 752/1762/15-ц, дійшов висновку, що сума пені за прострочення сплати відповідачем аліментів на утримання малолітньої дитини складає 14 430,00 грн, виходячи з формули, наведеної у даній постанові.
При цьому, судом не було наведено розрахунків, з яких можна було б зробити висновок, що розмір пені становить саме 14 430,00 грн.
       Велика Палата Верховного Суду в постанові №333/6020/16 від 03.04.2019 зазначила, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому, день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені — 1 %.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Таким чином, пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого – обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Наданий позивачем розрахунок пені проведений з урахуванням правової позиції, висловленої у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 03.04.2019 у справі №333/6020/16, згідно якою кількість днів заборгованості відраховується з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти.
       Враховуючи, що судом першої інстанції не було проведено розрахунків згідно наведеної формули та перевіривши розрахунок розміру пені, наданий позивачем, колегія суддів вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1   підлягають до задоволення в повному обсязі, оскільки розмір пені згідно розрахунку позивача перевищує 100 % заборгованості по аліментах, а позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача неустойки (пені) у граничному розмірі, визначеному законом, а саме у розмірі 100 % заборгованості, що відповідає положенням частини першої статті 196 СК України.
       Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункти 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України).
Із матеріалів апеляційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є обґрунтованою і наведені в ній доводи дають підстави для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення, а тому воно підлягає скасуванню в оскаржуваній частині з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .
Рішення суду першої інстанції в частині витрат на правничу допомогу в апеляційному порядку не оскаржується, тому в цій частині рішення суду не переглядається.
Відповідно до частини 13 статі 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору.
За подання позовної заяви підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1 211,20 грн та за подання апеляційної скарги 1 816,80 грн, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.
       Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Семенюк Ольги Григорівни - задовольнити.
Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 08 квітня 2024 року в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини – дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 14.06.2021 по 31.01.2024 в розмірі 40 696,30 грн.
Стягнути з ОСОБА_2  на користь  держависудовий збір у розмірі 3 028,00 грн.
В іншій частині рішення суду - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України. 

Головуюча                          О.В. Карпенко

Судді                 Л.І. Василенко

                        О.М. Новіков