ПОСТАНОВА 
Іменем України

09 квітня 2024 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 383/129/23
провадження № 22-ц/4809/542/24 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Письменного О.А.,
       за участю секретаря судового засідання Гончар О.В.,
учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідач – Селянське (фермерське) господарство ОСОБА_2 ,
       розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2023 року та апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства Габорця Володимира Андрійовича на додаткове рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 січня 2024 року у складі судді Бондаренка В.В.

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до СФГ ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати.
В обґрунтування позову зазначав, що 05.07.2006 між його батьком ОСОБА_3 та СФГ ОСОБА_2 укладено договір оренди землі, зареєстрований у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 08 серпня 2006 року №199. Договір оренди землі № б/н від 05.07.2006 внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 27.02.2020, номер запису про інше речове право: 35737369.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.09.2008 він успадкував після нього земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 6,00 га, з кадастровим номером 3520883200:02:000:0173, що розташована на території Витязівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, яка перебувала в оренді СФГ ОСОБА_2 . В подальшому йому було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія КР № 079032 від 27.07.2009.
Згідно умов Договору оренди нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 65443 гривень. Договір укладено на 20 років. Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 2% від нормативної грошової оцінки. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься до 31.01 поточного року. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня розмірі 0,03% несплаченої суми за кожен день прострочення. 
Зазначав, що Указом Президента України № 92 від 02.02. 2002 визнано одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря. Однак відповідач орендну плату за 2021 та 2022 роки не сплатив, чим порушив умови договору. 
Посилаючись на вказані обставини позивач просив розірвати договір оренди землі від 05.07.2006, укладений між ОСОБА_3 , спадкоємцем якого є ОСОБА_1  та Селянським фермерським господарством ОСОБА_2 .
Просив стягнути ззаборгованість з орендної плати в розмірі 14060 грн, пеню за несплату орендної плати : за 2021 рік за період з 01.02.2021 по 19.01.2023, розмір якої становить 514,26 грн, за 2022 рік за період з 01.12.2022 по 19.01.2023 в розмірі 744,48 грн та інфляційні втрати : за період з 01.02.2021 по 31.12.2022 в розмірі 2635,94 грн, за період з 01.02.2022 по 31.12.2022 в розмірі 1755,99 грн.
Короткий зміст рішення суду
Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2023 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Додатковим рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 січня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_2 – адвоката Колесник Г.М. про стягнення витрат на правничу допомогу.
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2023 року
В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_4 зазначила, що рішення суду є незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Вважає, що судом проігноровано те, що надана відповідачем розписка на підтвердження виплати орендної плати за майбутні періоди є недопустимим доказом у справі, оскільки оформлена із порушенням вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 (не дотримані умови щодо обов`язковості заповнення всіх граф касового ордера, взагалі відсутня ідентифікація документа, форма ордеру тощо).
Вказує, що ?судом першої інстанції не взято до уваги, що у видатковому касовому ордері відсутній підпис одержувача, що суперечить вказаному вище Положенню.
Посилання відповідача на отримання позивачем за розпискою 26.03.2021 коштів за незрозумілий період (нібито наперед), не можуть братися судом до уваги, оскільки відповідно до практики Верховного Суду за умовами договору оренди землі визначено порядок сплати орендної плати, її розмір і строки. Інших (альтернативних) умов і способів виплати орендної плати договір оренди не містить, в тому числі договором не передбачено сплату орендодавцю наперед певного розміру коштів.
Зауважує, що оплату за розпискою, на яку посилається орендар, не можна вважати домовленістю сторін по істотним умовам та достроковим виконанням договору оренди. Тобто сторони не могли погодити в такій формі дострокову виплату орендної плати. Крім того, з такої розписки не вбачається, що зазначена в ній сума є орендною платою за майбутні роки, та за які саме. У вказаній розписці міститься загальна сума 50 000 грн. та вказано, що орендна плата є за 2 пая за 2020 рік.
В порушення умов договору оренди землі, орендарем здійснювалася орендна плата за 2020 (лише в березні 2021 року, замість - до 31 січня 2020 року), 2021 (не здійснювалася), 2022 (не здійснювалася), 2023 (не здійснювалася) роки не в повному обсязі та не у в строки встановлені договором оренди, а тому, вважає, що договір оренди має бути розірвано, адже достовірних та належних доказів в підтвердження внесення орендної плати позивачу за вказаний період відповідачем не надано.
Просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги на додаткове рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 січня 2024 року
       Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції представник СФГ ОСОБА_2 адвокат Колесник Г.М. зазначила, що ?у рішенні від 12.12.2023 суд першої інстанції вирішив питання щодо судових витрат лише відносно позивача, вказавши, що вони не підлягають відшкодуванню, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю. Питання судових витрат, понесених відповідачем у рішенні від 12.12.2023 судом не вирішено. Зокрема, вказане рішення не містить відмови чи залишенні без розгляду заяви відповідача про відшкодування витрат на правову допомогу.
Зазначала, що 27.03.2023 у відзиві було подано заяву про відшкодування витрат на правову допомогу та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат як додаток до відзиву. 12.12.2023 було ухвалено рішення, а 18.12.2023, тобто в межах 5-тиденного строку (з урахуванням вихідних), було подано заяву про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №383/129/23. До заяви про ухвалення додаткового рішення були додані договір про правову допомогу, акт надання послуг, рахунок на оплату, платіжну інструкцію, докази витрат на відправку процесуальних документів.
Акт надання послуг від 15.12.2023 за Договором №157 від 15.03.2023 був складений за результатами розгляду справи у першій інстанції, тому міг бути наданий лише 12.12.2023.
Зауважила, що чинним законодавством передбачено право особи на відшкодування витрат на правничу допомогу у випадку подання проти нього безпідставного позову.
Вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не надав оцінки твердженням та доказам, поданим учасниками справи, а лише обмежився викладом їх позицій.
Просила скасувати додаткове рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04.01.2024 та ухвалити нове судове рішення, за яким стягнути з ОСОБА_1 на користь СФГ ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 22 470 грн.
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
       У відзиві на апеляційну скаргу представник СФГ Габорця В.А., посилаючись на те, що визначальним у даній справі є сплата орендної плати в рахунок майбутніх платежів як право орендаря, що не суперечить умовам договору та нормам чинного законодавства, і не спростовано відповідачем, просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
       У своєму відзиві на апеляційну скаргу СФГ ОСОБА_2 представник ОСОБА_1 зазначала, що суд дійшов обґрунтованого висновку про порушення відповідачем процедури надання доказів понесених витрат на правову допомогу, встановлену ч.8 ст.141 ЦПК України, а тому апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції встановив такі обставини
Судом встановлено, що між ОСОБА_3 , спадкоємцем якого є ОСОБА_1 , та Селянським фермерським господарством ОСОБА_2 укладено договір оренди землі від 05.07.2006, зареєстрований у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 08 серпня 2006 року №199, щодо земельної ділянки, площею 6 га, з цільовим призначенням для ведення товарного виробництва, яка знаходиться на території Витязівської сільської ради, що підтверджується його копією (т.1 а.с.12).
Вказану земельну ділянку № НОМЕР_1 з кадастровим номером 3520883200:02:000:0173, розташованої на території Витязівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , успадкував його син ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 20 вересня 2008 року державним нотаріусом Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області (т.1 а.с.10).
Договором в пунктах 5, 8 - 11, 14, 28, 31, 38, 39, 43 сторони визначили наступні умови:
5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 65443 гривень;
8. Договір укладено на 20 років;
9. Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 2% від нормативної грошової оцінки 1308 грн. 86 коп.;
10. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції;
11. Орендна плата вноситься до 31.11 поточного року;
14. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня розмірі 0,03% несплаченої суми за кожен день прострочення;
28. Права орендодавця: своєчасне отримання орендної плати;
31. Обов`язки орендаря: своєчасно сплачувати орендну плату;
38. Дія договору припиняється шляхом його розірвання: за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом;
39. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є при недотриманні однією із сторін умов договору в судовому порядку;
43. Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (т.1 а.с.12).
Договір оренди був зареєстрований у відділі Держкомзему у Бобринецькому районі 08 серпня 2006 року, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за №199, отже право оренди у орендаря та обов`язок зі сплати орендної плати виник з дня реєстрації договору, який у відповідності до пункту 43 Договору є днем набрання ним чинності, а саме 08 серпня 2006 року.
Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
В судовому засіданні апеляційного суду позивач та його представник ОСОБА_4 підтримали доводи апеляційної скарги та заперечили проти апеляційної скарги на додаткове рішення суду. Представник відповідача ОСОБА_5 апеляційнц скаргу позивача не визнала, просила рішення суду залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі частини другої статті 95 Земельного Кодексу України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.
Відповідно до частини 4 статті 124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із частиною 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договори найму регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі».
За змістом статті 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально, відповідно до приписів статті 14 Закону України «Про оренду землі».
Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, істотні умови договору оренди землі, серед яких і орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.
Згідно зі статею 410 ЦК України землекористувач зобов`язаний вносити плату за користування землею.
Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
Згідно із частиною 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно пункту 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 Закону України «Про оренду землі» та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).
У пункті д) частини першої статті 141 Земельного кодексу України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.
До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. 
Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зазначила, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)».
Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію – значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, – відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18).
Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). 
Велика Палата Верховного Суду у постановах від 03 липня 2019 року у справі № 289/12204/17, (провадження 14-246 цс 19), від 19 червня 2019 року у справі № 289/718/18, (провадження14-126цс19) вказувала, що однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати (пункт «д» частини першої статті 141 ЗК України). 
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Належними доказами сплати коштів за оренду є: видатковий касовий ордер, виписаний орендарем та підписаний орендодавцем; видаткова накладна, підписана сторонами; довідка, видана податковою інспекцією, про наявність сплати коштів із земельного податку та оренди землі.
Проте, СФГ ОСОБА_2  не надано суду доказів сплати позивачу орендної плати за 2021 та 2022 роки.
Згідно видаткового касового ордеру від 26 березня 2021 року та письмової розписки до нього,  СФГ ОСОБА_2 сплачено ОСОБА_1 орендну плати за договором оренди землі в розмірі 50000 грн.
Зазначений касовий ордер, крім іншого, містить текст «Додаток: Росписка ОСОБА_1 від 26.03.2021 про отримання ним орендної платьи в розмірі 50000 грн.». Письмова розписка від 26.03.2021 включає в собі текст «Видатковий 2020, 2 пая» ОСОБА_1 видано орендну плату за 2020 рік від СФГ ОСОБА_2 в сумі 50000 грн. ОСОБА_1 отримав орендну плату за 2020 рік від СФГ ОСОБА_2 в сумі 50000 грн. Підпис. (том1, а.с. 222,223).
Слід зазначити, що в судовому засіданні було встановлено, що між сторонами укладено два договори оренди земельних ділянок, один з яких є предметом цього судового розгляду.
Зазначене свідчить, що орендар сплатив орендну плату орендодавцю за користування земельною ділянкою за договором від 05.07.2006 та іншим договором у розмірі 50000 грн за 2020 рік. Також орендодавцем визнається отримання у березні 2021 року орендної плати у розмірі 50 000 грн за дві земельні ділянки за 2020 рік.
Таким чином, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів отримання позивачем орендної плати у рахунок майбутніх платежів за договором оренди від 05.07.2006 у зв`язку з чим колегія суддів не приймає доводи СФГ ОСОБА_2   про дострокове виконання ним своїх обов`язків з виплати ним орендної плати за 2021 та 2022 роки в розмірі 50000 грн, а відтак наявні всі правові підстави для розірвання спірного договору оренди землі у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати.
Переглядаючи справу в частині вирішення вимоги про стягнення орендної плати за 2021 та 2022 роки слід зазначити наступне.
Відповідно до п. 289.1 ст. 289 Розділу ІХ «Податок за майно» Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативно грошова оцінка земельних ділянок. 
Визначаючи розмір орендної плати за землю позивач виходив з технічної документації нормативно грошової оцінки земельних ділянок, сформованої за 2023 року, яка складає 224333,54 грн.
Проте цю оцінку не можна застосовувати при визначенні розміру орендної плати, оскільки така заборгованість виникла за 2021 та 2022 роки.
Положеннями Закону України «Про оцінку земель» визначено, що грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення поділяється на два типи: нормативну та експертну. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це одна з кількох видів оцінок, передбачених вищезазначеним Законом, основою розрахунку якої є рентний дохід від використання земельної ділянки протягом певного періоду часу.
01 січня 2019 року набула чинності загальнонаціональна (всеукраїнська) нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення, яка відміняє необхідність складання технічної документації з нормативної грошової оцінки для окремих ділянок сільськогосподарського призначення. Всі дані про загальнонаціональну (всеукраїнську) нормативну грошову оцінку земель сільськогосподарського призначення зведено в єдиний масив, відображено дані у відомостях Державного земельного кадастру та створено портал-дзеркало із можливістю онлайн-розрахунку нормативної грошової оцінки.
Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки здійснюється відповідно до вимог статті 20 Закону «Про оцінку земель»  у формі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку в порядку надання адміністративних послуг.
Згідно з даними Довідника показників нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь в Україні станом на .2020 рік та 2021 рік нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Кіровоградській області становить 31888,00 грн за кожен рік.
Отже, розмір нормативної грошової оцінки, належної позивачу, земельної ділянки, загальною площею 6 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3520883200:02:000:0173 за сткладає 191 328 грн за кожен рік 2021 та 2022 , з розрахунку 31888,00 х 6 = 191 328 грн.
За умовами договору, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 2% від нормативної грошової оцінки. 
Тому розмір орендної плати за 2021 та 2022 роки становить 3826,56 грн за кожен рік (191 328 х 2% :100).
Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція) [постанова Вищого господарського суду України від 05.04.2011 № 23/466 та лист Верховного Суду України «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» від 03.04.1997 № 62-97р].
Сукупний індекс інфляції розраховуються шляхом множення щомісячних індексів за період існування боргу і розраховується за формулою:
[Інфляційні нарахування] = [Сума боргу] ? [Індекс інфляції (%)] / 100% - [Сума боргу]
Де: [Сума боргу] – сума простроченого боргу.
[Сукупний індекс інфляції] – добуток щомісячних індексів за відповідний період.
Розрахунок: Індексація за 2021 рік за період лютий 2021 - січень 2023 року

Розрахунок	Сукупний індекс інфляції	Сума індексації	
Індексація на суму 3 826,56 грн. Сукупний індекс інфляції] = 101,00% ? 101,70% ? 100,70% ? 101,30% ? 100,20% ? 100,10% ? 99,80% ? 101,20% ? 100,90% ? 100,80% ? 100,60% ? 101,30% ? 101,60% ? 104,50% ? 103,10% ? 102,70% ? 103,10% ? 100,70% ? 101,10% ? 101,90% ? 102,50% ? 100,70% ? 100,70% ? 100,80% = 138,595% (за період лютий 2021 - Січень 2023) [Інфляційні нарахування] = 3 826,56 грн (сума боргу) ? 138,595 (сукупний індекс інфляції) / 100% - 3 826,56 грн (сума боргу) = 1 477,05 грн	138,595%	1477,05 	

Таблиця результату:

Враховано індекси інфляції, за період	Сукупний індекс інфляції	Сума орендної плати	Сума боргу з урахуванням інфляції	Сума індексації	
Лютий 2021 - Січень 2023	138,585%	3 826,56	5 372,38	1477,05	
Разом	1477,05	

Розрахунок: індексація за 2022 рік у період лютий 2022 - січень 2023 року

Розрахунок	Сукупний індекс інфляції	Сума індексації	
Індексація на суму 3 826,56 грн. [Сукупний індекс інфляції] = 101,60% ? 104,50% ? 103,10% ? 102,70% ? 103,10% ? 100,70% ? 101,10% ? 101,90% ? 102,50% ? 100,70% ? 100,70% ? 100,80% = 127,616% (за період лютий 2022 - Січень 2023) [Інфляційні нарахування] = 3 826,56 грн (сума боргу) ? 127,616% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 3 826,56 грн (сума боргу) = 1 056,75 грн	127,616%	1 056,75	

Таблиця результату:

Враховано індекси інфляції, за період	Сукупний індекс інфляції	Сума орендної плати	Сума боргу з урахуванням інфляції	Сума індексації	
лютий 2022 - Січень 2023	127,616%	3 826,56	4 883,31	1 056,75	
Разом	1 056,75	

Таким чином, інфляційні втрати за 2021 рік складають 1 477,05 грн та за 2022 рік - 1056,75 грн.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язаннязакожен день прострочення виконання (частини перша та третя статті 549 ЦК України).
Пеня є особливим видом відповідальностізаненалежне виконання зобов`язання, яка, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, передбачає додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання.
За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язаннязакожен день прострочення виконання.
Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (абзац перший частини другої статті 551 ЦК України).
Пунктом 14 договору оренди землі передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,03 % несплаченої суми за кожен день прострочення.
Відповідно до умов договору, пеня розраховується за формулою:
Ставка пені у процентах за кожний день:
[Пеня] = [Сума боргу] ? [Ставка пені у день (%)] / 100% ? [Кількість днів]
Період розрахунку: з 01.02.2021 по19.01.2023- 718 днів 
[Розрахункова ставка] = 0,03%
[Пеня] = 3 826,56 грн (сума боргу) ? 0,03 % (розрахункова ставка) / 100% ? 718 (кількість днів) = 824,24 грн
Період розрахунку: з 01.02.2022 по 19.01.2023 - 353 днів 
[Розрахункова ставка] = 0,03%
[Пеня] = 3 826,56 грн. (сума боргу) ? 0,03 % (розрахункова ставка) / 100% ? 353 (кількість днів) = 405,23 грн
Загальний розмір заборгованої орендної плати за 2021 та 2022 роки з урахуванням індексів інфляції та пені становить 11 416 гривень 39 коп. (3 826,56 + 1477,05 + 824,24 + 3 826,56 + 1056,75 + 405,23) 
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
За наведених вище обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав передбачених п.п 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України з ухаваленням нового рішення про розірвання спірного договору оренди землі та стягнення заборгованої орендної плати з урахуванням індексу інфляції та пені.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2147,20 грн. при подачі позову (т.1 а.с.1) та 3220,80 грн. в при зверненні до суду апеляційної інстанції (т.2 а.с. 188).
З урахуванням часткового задоволення позову з відповідача на користь ОСОБА_1 слід стягнути 5266,00 грн. в рахунок компенсації сплаченого ним судового збору в суді першої та апеляційної інстанції пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (98,1%).
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати підлягають задоволенню, колегія суддів з урахуванням критерію розумності та співмірності, вважає, що витрати відповідача, пов`язані з правничою допомогою адвоката слід віднести на рахунок СФГ ОСОБА_2 .
З огляду на зазначене, додаткове рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 січня 2024 року слід змінити та відмовити відповідачу у стягненні витрати на правничу допомогу з підстав передбачених п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України.
Також, колегія суддів залишає без задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_5 , подане нею 09.04.2024, про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Керуючись ст.ст. 268, 374, 376, 381-383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2023 року скасувати. Увалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства Габорця Володимира Андрійовича задовольнити частково.
Розірвати договір оренди землі від 05.07.2006, укладений між ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 та Селянським фермерським господарством ОСОБА_2 .
Стягнути з Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди землі від 05.07.2006 у розмірі 13792 гривень 56 коп.
Стягнути з Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5266,00 грн. в рахунок компенсації сплаченого судового збору в суді першої та апеляційної інстанціях.
Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства Габорця Володимира Андрійовича задовольнити частково.
Додаткове рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 січня 2024 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 11 квітня 2024 року.

Головуючий суддя                                                                А.М. Головань

Судді                                                                                        О.Л. Дуковський

                       О.А. Письменний