П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/16212/23                                                Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Козачок І.С. 
Суддя-доповідач -  Біла Л.М.   
06 червня 2024 року                                                                                                                    м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Білої Л.М. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Матохнюка Д.Б. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просила:
- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у врахуванні довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №821,822/05-03 від 11.04.2019 року, виданої Кам`янець-Подільським міським архівом Кам`янець-Подільської міської ради, при перерахунку пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області врахувати при розрахунку пенсії довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № 821,822/05-03 від 11.04.2019, видану Кам`янець-Подільським міським архівом Кам`янець-Подільської міської ради, та провести перерахунок пенсії починаючи з дня звернення за призначенням пенсії, з урахуванням виплачених сум та виплатити різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2023 у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.
За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступні обставини.
Позивач з 26.04.2019 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком, розмір якої обчислено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».     
При зверненні за призначенням пенсії позивачкою було надано архівну довідку про заробітну плату за період роботи з 01.01.1988 по 31.12.1997, видану Кам`янець-Подільською міською радою 11.04.2019 за     №821,822/05-03.
У травні 2023    звернулась до відповідача щодо роз`яснення причин неврахування    довідки про заробітну плату №821.822/5-03 від 11.04.2019.
Листом від 31.05.2023 №6460-5804/Д-03/8-2200/23 відповідач повідомив позивача, що 13.09.2019 головним управлінням перевірено на відповідність первинним документам суми заробітної плати, зазначені в наданій нею    довідці і за результатами перевірки встановлено, що суми заробітної плати за період роботи    з 01.01.1988 по 31.12.1991, які вказані в довідці, відповідають сумам заробітної плати, зазначеним в особових рахунках за цей період. Водночас     встановлено, що в суми заробітної плати позивачки за період роботи з 01.01.1992 по 31.12.1993 включено складові, на які не були нараховані обов`язкові    внески. Враховуючи це, розмір пенсії обчислено з врахуванням сум заробітної плати за періоди роботи з 01.01.1988 по 31.12.1991 (згідно з архівною довідкою    від 11.04.2019 №821/05-03), з 01.01.1992 по 31.12.1992 (в нульовому значенні) та з 01.07.2000 по 31.03.2019 (згідно з даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку), відтак    індивідуальний коефіцієнт заробітної плати    0,58423. 
Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача, звернулась до суду.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи у здійсненні перерахунку пенсії позивача з урахуванням    довідки №821,822/05-03 від 11.04.2019, діяв    у межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.
Згідно із ч. 1 ст. 44 Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV) призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV).
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).
Згідно п. 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються таку документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Постанова №637); для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Згідно ст. 101 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Отже, у разі сумніву або розбіжностей в документах, які враховуються при обчисленні пенсії, пенсійний орган має право витребовувати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач при зверненні до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії вже надавала довідку про заробітну плату №821,822/05-03 від 11.04.2019, видану Кам`янець-Подільською міською радою (міський архів) 
Відповідач, користуючись своїм правом, передбаченим ст. 44 Закону № 1058, здійснив перевірку обґрунтованості видачі вказаної довідки, за результатами якої встановлено розбіжності в сумах заробітної плати та сумах нарахованих внесків, у зв`язку з чим Кам`янець-Подільським    міським архівом була складена нова довідка від 13.09.2019 № 2146/05-03, яка    також міститься у матеріалах справи.    З огляду на це, попередня    довідка, а саме №821,822/05-03 від 11.04.2019, не була    використана при розрахунку пенсії.
Відтак, доводи апелянта про допущення відповідачем бездіяльності стосовно отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можно було б додатково підтвердити розмір заробітної плати позивача, а також неправомірності дій відповідача, повністю спростовуються матеріалами справи.  
В контексті викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
При цьому, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 

Головуючий	 	 	Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Гонтарук В. М.    Матохнюк Д.Б.