КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження                                                             Доповідач- Кафідова О.В.
№ 22-ц/824/8547/2024                                          
                                      
                                      П О С Т А Н О В А
 
                             І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
         м. Київ                                                                                          Справа № 753/23202/23

04 червня 2024року Київський апеляційний суд у складі  колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Кафідової О.В.
суддів                       - Оніщука М.І.
                                  - Шебуєвої В.А 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» Шевченко Віти Олександрівни на рішення Дарницького районного суд міста Києва від 23 січня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Комаревцевої Л.В., у цивільній справі  за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в:
 
У грудні 2023 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»  звернувся до Дарницького районного суд міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування заявлених зазначав, що 31 липня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (https://credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1248-3440. 
На виконання зазначених вимог позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор A5612, для підписання кредитного договору 1248-3440 від 31 липня 2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. 
Зазначає, що відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 12 500,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період- 14 днів; стандартна % ставка - 3,00 % в день; промо % ставка- 1,25% в день. 
Вказує на те, що відповідач вісім разів оформлював кредитні відносини з позивачем, попередні договори були погашені, що на думку позивача, додатково доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання кредитного договору.
Зазначає, що відповідач порушив умови кредитного договору у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 46 937,50 грн., яка складається з 12 500,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом та 34 437,50 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
З огляду на вище викладене просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 46 937,50 грн.
Рішенням Дарницького районного суд міста Києва від 23 січня 2024 року позовні вимоги за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 12500 грн. заборгованості за кредитом, 6562 грн. 50 коп. заборгованості за процентами, а всього 19962 грн. 50 коп., судовий збір в розмірі 2147 грн. 20 коп.
Не погоджуючись з такими рішеннями суду першої інстанції, 22 лютого 2024 року представник позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» Шевченко Віти Олександрівни подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції  в частині позовних вимог, які залишено без задоволення, та прийняти в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог. 
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині постановлено з порушенням норм матеріального права. 
Зазначає, що відповідно до п. 4.12 кредитного договору строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 (триста) календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Надання додаткових грошових коштів позичальнику у рахунок кредиту на підставі додаткової угоди не змінює строк кредитування. Дата повернення (виплати) кредиту 25.05.2024 року. Строк дії договору є рівним строку кредитування.
Вказує на те, що згідно наданої разом з позовною заявою довідки про укладений договір (розрахунку заборгованості) від 16.11.2023, Товариство здійснювало лише нарахування по процентам за користування кредитом (згідно п. 4.10 та 10.1 кредитного договору ) в строк договору (згідно п. 4.12 Договору), що погоджений між сторонами.
На думку апелянта вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.
Звертає увагу суду на те, що жоднихштрафних санкцій (пені, штрафу, процентів за ст. 625 ЦК України)позивачем відповідачу не нараховувалося, а отже судом першої інстанціїнеправильно застосовані норми матеріального права і як наслідок фактично«скасована» істотна умова кредитного договору щодо нарахування процентівза користування кредитним коштами.
Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 31 липня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1248-3440 у формі електронного документу, який було підписано з використанням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) А5612, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит шляхом перерахування на його банківський рахунок (банківська картка) грошових коштів у розмірі 12 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,00 % (стандартна процентна ставка), строком на 300 календарних днів. Дата повернення кредиту 25 травня 2024 року (а.с. 14-26).
Відповідно до п. 3.1 цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».
Пунктом 3.2. договору для укладення цього договору, у порядку встановленому Правилами, позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення на веб-сайті кредитодавця усіх граф відповідної форми. Надаючи таку інформацію, позичальник вказує повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачено відповідною сторінкою веб-сайту кредитодавця та які необхідні для укладення нового договору. Позичальник несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних.
Згідно з пунктом 11.1. договору, цей договір та правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватися договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.
Пунктом 11.3, 11.3.1. Договору позичальник даним підтверджує, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом договору та правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема,частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на веб-сайті кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансових послуг без нав`язування її придбання.
До договору про відкриття кредитної лінії № 1248-3440 від 31 липня 2023 року, укладеного між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , позивачем долучено Правила відкриття кредитної лінії, Паспорт споживчого кредиту та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки.
Виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 5700 грн. відповідачеві (позичальнику) підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 1248-3440 від 31 липня 2023 року (а.с. 49).
ТОВ «Укр Кредит Фінанс»  виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 16 листопада 2023 року заборгованість  відповідача становить у розмірі 46 937,50 грн., яка складається з 12 500,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом та 34 437,50 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
03 жовтня 2023 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було направлено на поштову адресу відповідача досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, проте вимога не була виконана.
В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду першої інстанції  в частині не задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог. 
Отже, рішення суду в частині задоволення вимоги позивач сторонами не оскаржується, а тому у відповідності до ч.1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається, оскільки суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Таким чином, апеляційний суд переглядає справу лише в частині відмови в задоволенні  позовних вимог банку про стягнення з відповідачки грошових коштів.
Відмовляючи  в задоволенні  позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині  стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 27 875,00 грн, суд першої інстанції посилався на те, що на підставі п.8.4 Договору №1248-3440 сторони домовились про звільнення позичальника від відповідальності у разі дії воєнного стану, відповідно до Указу Президента №743/2023 воєнний стан продовжено на 90 діб, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 12500 грн. кредиту, проценти, нараховані  з серпня по жовтень 2023 в розмірі 6562,50 грн., у іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.
Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України).
У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до п. 4.10. вищевказаного кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дату фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка - 3,00 % за кожен день прострочення кредитом (застосовується протягом усього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою). Знижена процентна ставка - 2,50 %, право користування кредитом за такою ставкою згідно умов, визначених п. 10.1 цього договору. Пільгова процентна ставка - 2,50 %, право користування кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п. 10.1 цього договору.
За пунктом 4.12 вищевказаного кредитного договору, строк кредитування, тобто, строк, на який надається кредит позичальнику, складає 300 календарних днів (до 25 травня 2024 року) з моменту перерахування кредиту позичальнику, строк договору є рівним строку кредитування.
Відповідно до п. 2.3. кредитного договору для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендував позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування згідно розрахунку у вигляді таблиці, відображеній у договорі.
Відповідно, п. 4.14 договору передбачена орієнтовна вартість кредиту (за весь строк кредитування складає 125 000,00 грн. та включає а себе суму кредиту та проценти за користування кредитом.
Отже, сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування з 31 липня 2023 року по 25 травня 2024 року за користування кредитними коштами.
Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору.
До позовної заяви було надано розрахунок заборгованості, який є чітким, повним та розгорнутим по окремим категоріям. Даних на його спростування матеріали справи не містять.
Отже, вимоги позивача про стягнення відсотків є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
При цьому, слід вказати, що суд першої інстанції помилково ототожнив проценти за користування кредитом, що регулюються ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України та нараховуються протягом строку договору, з компенсацію (штраф, пеня) за невиконання зобов`язання за договором.
Як убачається з розрахунку заборгованості, позивач не нараховував штраф та пеню за не виконання зобов`язання відповідачем, а тому посилання суду першої інстанції на п. 8.4 кредитного договору є помилковим.
Також колегія суддів зазначає, що умови укладеного між сторонами кредитного договору відповідачем  у судовому порядку не оспорювались.
Також з матеріалів справи вбачається, що 03 жовтня 2023 року на адресу відповідача було направлено вимогу про усунення порушень умов договору № 1248-3440 від 31 липня 2023 року, в той час, як проценти позивачем були нараховані до 16 вересня 2023 року, що відповідає вимог ст. 1050 ЦК України.
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права
Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» Шевченко Віти Олександрівни підлягає задоволенню, рішення Дарницького районного суд міста Києва від 23 січня 2024 року в частині вирішення позовних вимог  про стягнення процентів підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення вимог позивача. 
 Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України , якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 цієї статті,  судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України  інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.
При подачі  апеляційної скарги позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3 220,80 грн. 
За результатами апеляційного перегляду справи   апеляційну скаргу  було задоволено, рішення  суду в оскаржуваній частині було скасовано та ухвалене нове про задоволення   зазначених позовних вимог, а тому з відповідача ОСОБА_1    на користь «Укр Кредит Фінанс» підлягають стягненню  судові витрати по  сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3 220,80 грн.
Керуючись ст. ст. 141, 263, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,-
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» Шевченко Віти Олександрівни задовольнити. 
Рішення Дарницького районного суд міста Києва від 23 січня 2024 року в частині вирішення позовних вимог  про стягнення процентів скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову.
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»(ЄДРПОУ 38548598,  місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407) проценти за кредитним договором № 128-3440 від 31 липня 2023 року у розмірі 34 437,50 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 220,80 грн., а всього 37 658,30 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених  п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.
 
Головуючий:                                              Судді: