ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

12 червня 2024 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 738/1236/23
Головуючий у першій інстанції – Даньков О. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/851/24

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої-судді: Мамонової О.Є.,
суддів:  Висоцької Н.В.,  Шитченко Н.В.,
із секретарем: Герасименко Ю.О., 
       
учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: Відділ освіти Менської міської ради ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Менська міська рада,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 20 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти Менської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

                                           У С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Відділу освіти Менської міської ради, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати наказ Відділу освіти Менської міської ради від 17.12.2021 № 50 «Про звільнення бухгалтера І категорії централізованої бухгалтерії Відділу освіти Менської міської ради ОСОБА_1 »; 
- поновити її на роботі на посаді бухгалтера І категорії централізованої бухгалтерії відділу освіти Менської міської ради з 30.12.2021 та застосувати інші обов`язкові правові наслідки поновлення на роботі, застосування яких є обов`язковим для суду (органу, який розглядає трудовий спір), встановлені ст.235 КЗпП України, зокрема стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, допущення негайного виконання рішення.
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона має вищу економічну освіту, працювала в бухгалтерії відділу освіти близько 30 років з 11.05.1994, у тому числі на посаді бухгалтера І категорії централізованої бухгалтерії Відділу освіти Менської міської ради Чернігівської області з 03.01.2018.
Наказом №36 від 29.10.2021 Відділу освіти Менської міської ради її було попереджено про наступне вивільнення у зв`язку зі скороченням штату з 01.01.2022, а наказом від 17.12.2021 - звільнено з посади бухгалтера І категорії централізованої бухгалтерії Відділу освіти Менської міської ради 29.12.2021 у зв`язку зі скороченням штату за п. 1 ст. 40 КЗпП України на підставі рішення 12 сесії 8 скликання Менської міської ради від 26.10.2021 № 599 «Про внесення змін до структури та загальної чисельності виконавчого органу Менської міської ради з правом юридичної особи». 
Зазначала, що після прийняття Менською міською радою рішення від 26.10.2021 № 599 у відповідача залишилася вакантна посада, яку вона за фахом могла обіймати, а саме посада головного спеціаліста – головного бухгалтера. Проте, роботу на цій посаді відповідач їй не запропонував, а прийняв особу, яка у Відділі освіти Менської міської ради взагалі не працювала. 
Уважала, що відповідач усупереч ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України не виконав свого обов`язку по її працевлаштуванню, не запропонував їй іншу роботу на вакантній у нього посаді, що свідчить її звільнення з порушенням норм чинного законодавства. 

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 02.08.2023 у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти Менської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено на підставі п. 2 ч. 2 ст. 186 ЦПК України (а.с. 54-55 т. 1).

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 01.11.2023 ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 02.08.2023 - скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області від 20 березня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відділу освіти Менської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги, посилаючись на його протиправність та недотримання норм процесуального закону.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що районний суд порушив принцип справедливості, закріплений в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки проігнорував довід позивачки, який вказував на протиправність наказу відповідача про її звільнення з роботи, як наслідок не надав прямої конкретної відповіді на питання: пропонував чи не пропонував роботодавець їй вакантну посаду головного спеціаліста – головного бухгалтера в період з 29.10.2021 по 29.12.2021, а якщо пропонував, то якими доказами підтверджується виконання роботодавцем вказаного обов`язку. 
Наголошує, що предметом перевірки в суді є дотримання роботодавцем встановленого законом порядку звільнення через скорочення, натомість суд перевіряв питання правомірності дій роботодавця щодо працевлаштування позивачки на вакантну посаду; підставою позову не було порушення відповідачем закону щодо прийняття позивачки на роботу головного спеціаліста – головного бухгалтера, яка була вакантна в процесі звільнення позивачки. 
Указує, що внаслідок порушення роботодавцем гарантій працівника при звільненні через скорочення, суд повинен поновити позивачку на попередній посаді, а не на вакантній посаді головного спеціаліста – головного бухгалтера. 
Звертає увагу, що має стаж роботи в інших сферах діяльності не менше 1 року, як наслідок мала право взяти участь в конкурсі, при цьому, як свідчить зміст протоколу № 15 від 24.12.2021 засідання конкурсної комісії Менської міської ради, виключно конкурсна комісія вирішує питання допуску до участі у конкурсі на заміщення вакантної посади. 

У відзиві на апеляційну скаргу Відділ освіти Менської міської ради просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, як законне і обґрунтоване. 
Відповідач зазначає, що згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Проте, таких вакансій не було, а посада головного спеціаліста – головного бухгалтера, на яку посилається позивачка, є посадою посадової особи органу місцевого самоврядування, призначення на яку можливе виключно за результатами конкурсного відбору.  
Наголошує, що розпорядженням Менського міського голови від 23.11.2021 № 417 «Про оголошення конкурсу на проведення іспиту на заміщення вакантної посади» було оголошено конкурс на заміщення вакантної посади посадової особи місцевого самоврядування головного спеціаліста – головного бухгалтера Відділу освіти Менської міської ради. ОСОБА_1 не скористалася своїм правом на участь у конкурсі на заміщення зазначеної вакантної посади.
Звертає увагу на те, що відповідно до постанови Чернігівського апеляційного суду від 15.02.2023 позивачку було поновлено на роботі на посаді бухгалтера І категорії в Комунальній установі «Центр з обслуговування освітніх установ та закладів освіти» Менської міської ради, проте в перший день вона написала заяву на відпустку з наступного робочого дня з подальшим звільненням, яку керівник установи відразу надав. Під час відпустки позивачка написала заяву з проханням надати їй матеріальну допомогу на оздоровлення. Отже, фактично даним позовом вона намагається лише стягнути компенсацію, адже попередні дії доводять, що позивачка не бажає працювати, а має на меті незаконне збагачення за рахунок держави.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачки – адвоката Підгорного К.Є., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, представника відповідача ОСОБА_2 , яка просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції – залишенню без змін.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, виходив з того, що на час звільнення ОСОБА_1 не була посадовою особою органу місцевого самоврядування, її призначення на посаду головного спеціаліста - головного бухгалтера, було можливе виключно за результатами конкурсного відбору на заміщення вакантної посади головного спеціаліста - головного бухгалтера відділу освіти Менської міської ради, яким позивачка не скористалась.
З такими висновками районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що 03.01.2018 ОСОБА_1 прийнята на посаду бухгалтера І категорії відділу освіти Менської міської ради, в порядку переведення з централізованої бухгалтерії відділу освіти Менської РДА, що підтверджується записами у трудовій книжці (том 1 а.с. 5-6).
Рішенням 5 сесії 7 скликання Менської міської ради Менського району Чернігівської області від 28.09.2017 створено юридичну особу – Відділ освіти Менської міської ради Менського району Чернігівської області та затверджено Положення про відділ освіти Менської міської ради Менського району Чернігівської області (том 1 а.с. 8). 
Рішенням 17 сесії 7 скликання Менської міської ради Менського району Чернігівської області від 04.07.2018 затверджено нову редакцію Положення про відділ освіти Менської міської ради Менського району Чернігівської області.
Згідно із п. 4.3 вказаного Положення відділ освіти утворюється у такому складі: начальник відділу освіти, заступник начальника, провідний спеціаліст. Як структурні  підрозділи до складу відділу освіти входять методичний кабінет відділу освіти, господарча група та централізована бухгалтерія відділу освіти.
Пунктом 6.4 Положення передбачалось, що бухгалтерський облік, складання фінансової звітності, фінансово-господарську діяльність відділу, закладів загальної середньої, позашкільної, дошкільної (за умови, якщо ЗДО не визначено розпорядником коштів міського бюджету нижчого рівня та у штаті відсутній бухгалтер) освіти, проводиться, відповідно до вимог чинного законодавства централізованою бухгалтерією відділу освіти.
Рішенням 9 сесії 8 скликання Менської міської ради № 529 від 31.08.2021 затверджено Структуру і загальну чисельність виконавчих органів Менської міської ради з правом юридичної особи з 01.09.2021, у тому числі Відділу освіти Менської міської ради Менського району Чернігівської області, до якої увійшли: 
- начальник відділу – 1 шт. од.;
- заступник начальника відділу – 1 шт. од.;
- головний спеціаліст – 2 шт. од.
Централізована бухгалтерія відділу освіти (13 штатних одиниць):
- головний бухгалтер – 1 шт. од.;
- заступник головного бухгалтера – 1 шт. од.;
-  провідний бухгалтер – 4 шт. од.;
- бухгалтер І категорії – 1 шт. од.,
- бухгалтер ІІ категорії – 2 шт. од.;
- бухгалтер – 1 шт. од.;
- економіст провідний – 1 шт. од.;
- фахівець з питань публічних закупівель – 1 шт. од.;
- спеціаліст з кадрової роботи – 1 шт. од.
Господарська група відділу освіти (6 одиниць):
- начальник господарського відділу – 1 шт. од.;
- секретар – 1 шт. од.;
- юрисконсульт – 1 шт. од.;
- інженер з охорони праці – 1 шт. од.;
- спеціаліст господарського відділу – 1 шт. од.;
- прибиральник службових приміщень – 0,5 шт. од.;
- водій – 0,5 шт. од. (том 1 а.с. 12 зворот).
Рішенням 12 сесії 8 скликання Менської міської ради № 599 від 26.10.2021, враховуючи переведення з 01.01.2022 закладів загальної середньої, дошкільної, позашкільної освіти, Степанівського міжшкільного навчально-виробничого комбінату та Комунальної установи «Менський інклюзивно-ресурсний центр» Менської міської ради на умови самостійного ведення господарської діяльності та бухгалтерського обліку з метою децентралізації фінансового управління освітніми закладами та установами, забезпечення раціональності та прозорості використання бюджетних коштів, сприяння розвитку системи освіти, поліпшення якості освітніх послуг змінено структуру та загальну чисельність Відділу освіти Менської міської ради з 01.01.2022, викладено додаток 2 рішення 9 сесії 8 скликання від 31.08.2021 №529 «Про затвердження структури та загальної чисельності апарату Менської міської ради та її виконавчих органів» у частині Відділу освіти Менської міської ради в новій редакції: 
начальник відділу – 1 шт. од.;
- заступник начальника відділу – 1 шт. од.;
- головний спеціаліст – 2 шт. од.;
- діловод – 1 шт. од.;
- головний спеціаліст – головний бухгалтер – 1 шт. од. (том 1 а.с. 13-14, 132,  179).
Наказом начальника Відділу освіти Менської міської ради № 36 від 29.10.2021 «Про попередження щодо наступного вивільнення у зв`язку зі скороченням штату відділу освіти» бухгалтера І категорії централізованої бухгалтерії відділу освіти Менської міської ради Чернігівської області ОСОБА_1 попереджено про наступне вивільнення у зв`язку зі скороченням з 01.01.2022 року (том 1 а.с. 6 зворот).
Наказом начальника Відділу освіти Менської міської ради № 50 від 17.12.2021 ОСОБА_1 звільнено з займаної посади з 29.12.2021 у зв`язку зі скороченням штату відділу освіти Менської міської ради за пунктом 1 статті 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку за статтею 44 КЗпП України та грошової компенсації за всі дні невикористаної відпустки: щорічної основної відпустки (згідно статті 6 Закону України «Про відпустки») тривалістю 2 календарні дні за робочий період 03.01.2019 по 02.01.2020, додаткову відпустку за особливий характер праці працівниками відділу освіти з ненормованим робочим днем (згідно статті 8 Закону України «Про відпустки», колективного договору) тривалістю 2 календарні дні за робочий період 03.01.2019 по 02.01.2020, щорічної основної відпустки (згідно статті 6 Закону України «Про відпустки») тривалістю 1 календарний день за робочий період 03.01.2020  по 02.01.2021, додаткову відпустку за особливий характер праці працівниками відділу освіти з ненормованим робочим днем (згідно статті 8 Закону України «Про відпустки», колективного договору) тривалістю 7 календарних днів за робочий період 03.01.2020 по 02.01.2021, щорічної основної відпустки (згідно статті 6 Закону України «Про відпустки») тривалістю 9 календарних днів за робочий період 03.01.2021 по 29.12.2021, додаткову відпустку за особливий характер праці працівниками відділу освіти з ненормованим робочим днем (згідно статті 8 Закону України «Про відпустки», колективного договору) тривалістю 7 календарних днів за робочий період 03.01.2021 по 29.12.2021 (том 1 а.с. 7).
Установлено та сторонами не заперечується, що у Відділі освіти Менської міської ради у період з 29.10.2021 (з часу попередження ОСОБА_1 про наступне вивільнення) була вакантна посада посадової особи місцевого самоврядування головного спеціаліста-головного бухгалтера відділу освіти Менської міської ради.
Розпорядженням Менської міської ради № 417 від 23.11.2021 «Про оголошення конкурсу та проведення іспиту на заміщення вакантної посади» відповідно до рішення дванадцятої сесії восьмого скликання Менської міської ради від 26 жовтня 2021 року № 599 «Про внесення змін до структури та загальної чисельності виконавчого органу Менської міської ради з правом юридичної особи», штатного розпису Менської міської ради, ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», вимог постанови Кабінету Міністрів України №169 від 15.02.2011, наказу головного управління державної служби України №164 від 08.07.2011 «Про затвердження Загального порядку проведення іспиту кандидатів на заміщення вакантних посад державних службовців», враховуючи Порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад посадових осіб місцевого самоврядування в Менській міській раді, затверджений розпорядженням міського голови від 12.01.2021 № 15, та Порядок проведення іспиту кандидатів на заміщення вакантних посад посадових осіб місцевого самоврядування в Менській міській раді, затверджений розпорядженням міського голови від 12.01.2021 № 16:
- оголошено конкурс на заміщення вакантної посади посадової особи місцевого самоврядування головного спеціаліста-головного бухгалтера відділу освіти Менської міської ради;
- визначено вимоги до посади: вища освіта не нижче ступеня бакалавра відповідного професійного спрямування у галузі знань «Управління та адміністрування» за спеціальністю «Облік і оподаткування»; стаж роботи на службі в органах місцевого самоврядування або державній службі не менше 1 року чи стаж роботи в інших сферах діяльності не менше 1 року; вільне володіння державною мовою; знання основних програм роботи на комп`ютері.    
- затверджено перелік питань на перевірку законодавства кандидатами на заміщення вакантної посади у структурі виконавчого органу Менської міської ради з правом юридичної особи (том 1 а.с. 133-134, 178).
Відповідно до протоколу №15 засідання конкурсної комісії Менської міської ради від 24.12.2021 на заміщення вакантної посади головного спеціаліста-головного бухгалтера відділу освіти Менської міської ради подана одна заява. На підставі результатів іспиту на заміщення вакантної посади посадової особи місцевого самоврядування головного спеціаліста-головного бухгалтера відділу освіти Менської міської ради та співбесіди переможцем конкурсу визнано ОСОБА_3 (том 1 а.с.135-136, 176-177).
Як вбачається із посадової інструкції головного спеціаліста – головного бухгалтера відділу освіти Менської міської ради, затвердженої розпорядженням міського голови від 22.02.2022 № 67-К, головний спеціаліст відділу освіти призначається на посаду згідно зі ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на конкурсній основі за розпорядженням міського голови чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України, і припиняє виконання посадових обов`язків на загальних підставах, передбачених КЗпП України або на підставі ст. 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (том 1 а.с. 137-138, 180-181).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Статтею 43 Конституції України гарантовано, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Однією з гарантій забезпечення прав громадян на працю є правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння збереженні роботи (стаття 5-1 КЗпП України).
Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП).
Згідно частини другої статті 40 КЗпП звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
У разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір (частина перша статті 235 КЗпП України).
У постанові  Верховного  Суду  України  від  01  квітня 2015 року в справі
№ 6-40цс15 вказано, що «оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення».
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта 263 ЦК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17 зроблено висновок, що:
«за приписами частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. З огляду на викладене, оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає правових підстав відступити від цих висновків».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2022 року у справі № 525/983/21 (провадження № 61-5659св22) зазначено, що «однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантні посади чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо, та яка з`явилася на підприємстві протягом цього періоду і яка існувала на день звільнення».
Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.
При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється в зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише в разі відсутності такої роботи інша наявна робота.
При цьому, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.
Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.
Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо».
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

У справі, що переглядається встановлено, що у січні 2022 року ОСОБА_1 зверталась до суду із позовом до відділу освіти Менської міської ради, комунальної установи «Центр з обслуговування освітніх установ та закладів освіти» Менської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати наказ відділу освіти Менської міської ради від 17 грудня 2021 року № 50 «Про звільнення бухгалтера I категорії централізованої бухгалтерії відділу освіти Менської міської ради ОСОБА_1 »;
- поновити її на роботі на посаді бухгалтера I категорії централізованої бухгалтерії відділу освіти Менської міської ради з 30 грудня 2021 року;
- стягнути з відділу освіти Менської міської ради за час вимушеного прогулу за період з 30 грудня 2021 року і до винесення судом рішення по справі середній заробіток, який на момент звільнення отримувала вона на посаді бухгалтера I категорії централізованої бухгалтерії відділу освіти Менської міської ради;
- визнати дію трудового договору, укладеного між ОСОБА_1 , як працівником, та відділом освіти Менської міської ради, як роботодавцем, на виконання роботи на посаді бухгалтера I категорії, продовженою із комунальною установою «Центр з обслуговування освітніх установ та закладів освіти» Менської міської ради, як роботодавцем.
Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 18.10.2022 (справа № 738/38/22), яке залишено в силі постановою Верховного Суду від 04.07.2023, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу освіти Менської міської ради, Комунальної установи «Центр обслуговування освітніх установ та закладів освіти» Менської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу – відмовлено (а.с. 34-36, 45-53 том 1).
Суди виходили з того, що ОСОБА_1 було звільнено законно, з урахуванням того, що відбулося скорочення штату відділу освіти Менської міської ради, позивач відповідно до вимог КЗпП України була належним чином повідомлена про наступне вивільнення. 
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відтак питання правомірності звільнення ОСОБА_1 з посади бухгалтера І категорії централізованої бухгалтерії відділу освіти Менської міської ради за пунктом 1 статті 40 КЗпП України було предметом розгляду в справі №738/38/22. 
Підставою даного позову ОСОБА_1 зазначала лише невиконання відповідачем обов`язку по працевлаштуванню її на вакантну посаду головного спеціаліста – головного бухгалтера.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги стосовно того, що предметом перевірки в суді є дотримання роботодавцем встановленого законом порядку звільнення через скорочення, натомість суд перевіряв питання правомірності дій роботодавця, що полягають щодо працевлаштування позивачки на вакантну посаду не заслуговують на увагу. 

Судом першої інстанції дана правильна оцінка доводам позовної заяви про те, що роботодавець в порушення вимог КЗпП України не пропонував ОСОБА_1 вакантну посаду головного спеціаліста – головного бухгалтера в період з 29.10.2021 по 29.12.2021, ураховуючи нижченаведене. 
Так, відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2018 у справі № 800/538/17, за приписами частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.
Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.
Отже, на роботодавця покладається обов`язок запропонувати працівнику всі вакантні посади, які може обіймати працівник відповідно до його кваліфікації. 
Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державну службу» (Закон №889) державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону (п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону №889).
Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадами в органах місцевого самоврядування є:  виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах;  виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою;  посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Відповідно до ст. 10  Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється, зокрема, на посади керівника секретаріату (керуючого справами) районної, обласної ради, керуючого справами виконавчого апарату обласних і районних рад, керівників відділів, управлінь та інших працівників органів місцевого самоврядування шляхом призначення відповідно сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Згідно із частинами першою та другою статті 21 Закону № 889 вступ на державну службу здійснюється шляхом призначення громадянина України на посаду державної служби за результатами конкурсу. Прийняття громадян України на посади державної служби без проведення конкурсу забороняється, крім випадків, передбачених цим Законом.
Розпорядженням Менського міського голови № 417 від 23.11.2021 було оголошено конкурс на заміщення вакантної посади посадової особи місцевого самоврядування  головного спеціаліста-головного бухгалтера Відділу освіти Менської міської ради.
Таким чином, як правильно встановив суд першої інстанції, ураховуючи, що ОСОБА_1 не була посадовою особою місцевого самоврядування її призначення на посаду посадової особи головного спеціаліста-головного бухгалтера, було можливе виключно за результатами конкурсного відбору на заміщення вакантної посади головного спеціаліста-головного бухгалтера відділу освіти Менської міської ради, яким позивачка не скористалась. 
Крім того, відповідач не мав повноважень пропонувати ОСОБА_1 посаду посадової особи місцевого самоврядування головного спеціаліста-головного бухгалтера відділу освіти Менської міської ради, так як повноваженнями прийняття на службу в органи місцевого самоврядування наділений міський голова за результатами проведеного конкурсу. 
З огляду на вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає  залишенню без задоволення, а рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 20.03.2024 - без змін.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                                         П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 20 березня 2024 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 13 червня 2024 року.

Головуюча                                                                      О.Є.Мамонова

Судді:                                                                              Н.В. Висоцька

                                                                                       Н.В. Шитченко